O problemu determinacije spola. 



(Sa 2 tablice i 5 slika u tekstu.) 



Predavao dr. Lazar Car 



na glavnoj godišnjoj skupštini „Hrv. prirodoslovnog društva" u god. 1913. 



Sto se tiče određenja spola mogao bi možda tko u prvi 

 čas pomisliti, da se kod novo razvijajućeg organskog indivi- 

 dua razvija spol, iza kako je već ostala cijela organizacija za- 

 snovana, dakle negdje u uterusu matere, ili kod drugih životinja 

 u jajetu, kada su se u njemu ostali dijelovi tijela počeli već 

 razvijati ili su već razvijeni. Kauzalni pako momenat za odre- 

 đenje spola da zavisi moguće o količini ili kvalitetu hrane ma- 

 tere, ili kod oviparnih životinja eventualno o temperaturi, tlaku, 

 vlazi zraka ili uopće okružujućeg već medija; jednom riječju o 

 nekim vanjskim prilikama ili uvjetima, koji se nalaze izvan sa- 

 mog jajeta. To bi ali bilo vrlo površno mišljenje i moglo bi 

 uslijediti samo uslijed nepoznavanja danas već dobro utvrđenih 

 biologijskih činjenica. 



Mi znademo već od godine 1759. kada je Caspar Frie- 

 drich Wolff zasnovao svoju teoriju epigeneze, da se nova 

 mlada životinja ne nalazi u jajetu gotova sa svim svojim dije- 

 lovima tijela potpuno izgrađena, nego se oplođeno jaje sastoji 

 u prvi čas još uvijek samo od jedne stanice, koja se tek dije- 

 lenjem raspada u dvije, četiri, osam i t. d. i konačno u cijelu 

 hrpu malenih krugljica ili stanica — blastomera. Ove se istom 

 redaju, najprije u plohe t. zv. embrionalne listove: ectoderm, 

 entoderm i kasnije pridolazi eventualno još i treći list meso- 

 derm. Ti listovi se stanu izvlačiti i uvijati i tako se tek poste- 

 peno malo pomalo izgrađuje forma dotične životinje. Svikoliki 

 organi ne nastaju na jedamput, nego se nekoji prije, a drugi 

 tek kasnije stanovitim redom razvijaju. Nekoji dijelovi tijela iz- 

 rastu pače mnogo kasnije, tek možda iza nekoliko mjeseci ili 

 godina, kao na pr. kod nekojih životinja zubi, rogovi i t. d. 



