[15] 



143 



9(6) 



6 



50% 6 i 50% 9 



Pošto jednospolnost (gonochorisam) prevlađuje nad herma- 

 phroditismom, dobivamo evo polovicu muških i polovicu žen- 

 skih individua. 



Za problem određenja spola otvara nam se međutim 

 osobito interesantan uvid u otkriću, da kod nekih životinja do- 

 laze dvije vrsti spermatozoida. Jedna grupa razlikuje se od 

 druge time, što imade u nucleusu za jedan Chromosom više. 

 Taj znameniti pojav otkriven je najprije od Henkinga 1891. 

 kod jedne Stjenice Pyrrhocoris. 



Henkingovo otkriće potvrdjeno je 1899. od Paul- 

 miera i doskora na to budu isti pojavi motreni i kod mnogih 

 drugih Insecta, a i kod nekih drugih životinja. (Montgo- 

 mery, M. Clung, Sinety, Suton). Dalje zasluge stekoše 

 si na tom polju: Wilson, Miss Stevens i Morgan; na- 

 dalje: Boveri, Baehr, Buchner, Gross, Gutherz, Gu- 

 lick, Moril i t. d. 



Glede ponašanja tih chromosoma u spermiogenesi Insecta, 

 koji su dosada u tom pogledu i najbolje proučeni, možemo 

 razlikovati tri typa: 



Prvi je typus po Wilson u prozvan Protenor-typus. U 

 spermatogoniima Protenora dolazi 6 pari chromosoma, od kojih 

 su samo po dva međusobno jednako velika, a inače su različite 

 veličine. Preko toga dolazi još jedan mnogo veći od svih osta- 

 lih i to neparan. To je tako zvani accessorni Chromosom, ili 

 heterochromosom, također monosom, ili ga zovimo jednostavno 

 po Wilson u X-chromosom. U ovogonialnim stanicama su po 

 dva takova XX-chromosoma, dakle ukupno za jedan više nego 

 u muškim spolnim elementima. (Vidi si. 1.) 



