[3] 155 



titu u Debeljaku piše prof. Kišpatić (Rude u Hrvatskoj, str. 48): 

 „Iznad Velike Plane nalaze se u Debeljaku naslage groma- 

 dasta hematita, gdje leže na vapnencu, iz koga su po svoj prilici 

 metamorfozom postale. Naslage ove kako se čini, protežu se 

 velikim prostorom, no da li će biti od praktične vrijednosti, po- 

 kazati će kasnija istraživanja." To je sve što Kišpatić veli o 

 hematitu u Debeljaku. Kako je iz tih riječi Koch mogao za- 

 ključiti, da je to razlogom zašto u javnosti postoji mišljenje, e 

 u hrv. kršu ima većih nalazišta željezne rudače, ne razumijemo. 

 Ta Kišpatić jasno piše da i laik razumije! Zatim Kišpatić nije 

 tu tvrdnju o hematitu na Debeljaku sve do danas mogao opo- 

 zvati s jednostavnog razloga, jer ta tvrdnja u svoj svojoj su- 

 štini i danas postoji, budući se na Debeljaku zaista pojavljuje 

 hematit „in etwas grossen Mengen", kako to Kišpatić i u svojoj 

 najnovijoj radnji iznosi. Nadalje Koch čini krivo prof. Kišpatiću, 

 kada veli, da je kamenje kod Vraća, Rudopolja itd. označeno 

 od „svih stručnjaka" kao željezne rudače! Gdje i kada je prof. 

 Kišpatić tvrdio i napisao, da se one velike naslage kod Vraća 

 i Rudopolja, za koje Koch piše, da su to jaspisi te željezne ru- 

 dače, koje jedine da imadu nade u uspjeh, gdje je, pi- 

 tamo, Kišpatić napisao, da su to željezne rudače? Nigdje. Kiš- 

 patić je ispravio tek krivo opredjeljenje KochoVo i dokazao, da 

 Kochove željezne rudače i jaspisi nisu ništa drugo nego boksiti, 

 dokazao je to sa neoborivim činjenicama, protiv kojih Koch 

 drži, da mora zauzeti „najstrože stanovište". No tako se činje- 

 nice ne obaraju. Kišpatić piše, da u ilovači kod Vraća kraj 

 Gračaca ima razasuta ,, velika množina limonita". I ima, ne samo 

 limonita, nego i hematita i magnetita, ali to nisu one naslage 

 boksita. Željeznih rudača našao je prof. Kišpatić skupa samnom 

 diljem čitavoga krša, ali to su tek pojedine valutice, gromade, 

 a ne naslage. O mnogim je tim nalazištima govora u „Rudama 

 u Hrvatskoj", ali će i laik čitajući Kišpatićevu radnju znati na 

 čemu je. Bilo bi zaista smiješno, kad bi tko (pa makar i kartograf) 

 zaključio iz ovih Kišpatićevih riječi .... „doći ćemo do Mati- 

 jevića kose, gdje iz zemlje proviruje znatna količina barita", 

 da u Velebitu i čitavom kršu imade velikih naslaga barita. Ono, 

 što je kod Matijevića kose i Debeljaka, ne mora biti svagdje u 

 kršu! U ostalom Kišpatićeva su istraživanja o boksitu i rudama 

 u Hrvatskoj tako ozbiljna i solidna, da to samo strukovnjak 

 može ocijeniti. F. Tucan. 



