217 



Poznata modra špilja na Biševu također je posjećena. 



Osobita je pažnja posvećena kanalima među otocima, horizontalnom 

 razdijeljenju vegetacije alga, vertikalnom razdijeljenju dalmatinskih alga 

 u ljetu, biologiji Chlorophycea, Phaeophycea i Rhodophycea litoralne zone. 



Plankton izučavan je pomoću najmodernijih metoda. 



Dr. Aurel Forenbacher. 



Murr, I., Die wichtigsten Phanerogamen-Funde der neuesten Zeit 

 aus Österreich-Ungarn. I. Ungarn. 



Allgemeine Botanische Zeitschrift 1912. 18, 7—16. 



Autor nam podaje pregled o najnovijim i najznatnijim otkrićima, 

 koja po svom broju i biljnogeografskoj znatnosti zapremaju bezuvjetno 

 prvo mjesto među novim našašćima srednjoevropskog florskog područja. 



Za našu floru značajna su ova otkrića: 



1. Sibiraea laevigata (L.) Maxim, ssp. croatica (Degen), Magyar Bo- 

 tanikai Lapok 1905, p. 245 sqq., cf. p. 257. Ovu altajsku vrstu našao je 

 najprije preparator Stjepan Kocsis početkom srpnja 1905. kod Karlo- 

 baga, zatim kustos Otmar Reiser početkom rujna iste godine na Cabulji- 

 planini kod Mostara. 



1. Degenia velebitica Hayek. Österreichische Botanische Zeitschrift 

 1910, p. 89 sqq. Ova krstašica otkrivena je po dru. Arpadu pl. Degenu 

 u društvu sa drom. I. Lengyelom i A. Smoquinom 18. srpnja 1907. 

 u jednoj dulibi povrh Lukova Žugarja na Velebitu u visini od 1200 m, pa 

 je u Magyar Botanikai Lapok 1908, p. 3 sqq. kao Lesquerella velebitica 

 Degen objelodanjena. Rod Lesquerella sadrži samo sjevernoameričke 

 vrste, pa bi po mišljenju Degenovu tu predležao tercijarni relikt, kao 

 što je albanska Forsyihia europaea Baldacci. Dr. Hayek je međutim vrstu 

 stavio u novi rod Degenia. 



3. Pilea microphylla (L.) Liebm. Ovu južnoameričku kopri vnjaču 

 prvi put je otkrio za Evropu Abdurrhaman Nadji Effendi 25. lipnja 

 1890. kod Soluna u visini od 400—450 m, dok ju je 9. svibnja 1909. kod 

 Lukova Žugarja na Velebitu u visini od 650 m našao i dr. I. B. Küm- 

 merle. Oba staništa nalaze se nekoliko sati udaljena od ljudskih naselja, 

 potonje upravo ispod staništa vrste Degenia velebitica, čiji rođaci su u 

 sjevernoj Americi. 



Osim toga su još i neka druga biljno-geografski znatna, ako i ne u 

 toj mjeri fenomenalna otkrića zabilježena. Tako su za okolinu riječku kon- 

 statovane vrste: Torilis heterophylla Gnos. (Matcovich 1877, po Bor- 

 bäsu 1884 potvrđeno), Peucedanum crassifolium Hai. et Zahlbr. (Degen 

 1902), Plantago WeldeniiRzhb. (Smoquina 1903), Grafia Golatta (Hacq.) 

 Rehb. (Degen i Smoquina 1904). 



U ostaloj Hrvatskoj su novo otkrite vrste: Hymenophyllum tunbrid- 

 gense (L.) Sm. kod Samobora (brao Mirko Šnap), te novo statuirana 

 Seslesia kalnikensis Jävorka (= S. juneifolia Schloss. et Vuk. non Host) 

 sa Kalnika, pa cio niz vrsta, što ih je Arpad pl. Degen djelomično sam, 

 djelomično u društvu sa Smoquinom i Lengyelom po gorama južne 

 Hrvatske otkrio, tako Pedicularis Hoermanniana Maly na Sniježniku i Ris- 



