254 



U početku ističe pisac, kako je u hrv. javnosti bilo rašireno mi- 

 šljenje, da je Veiebit bogat željeznom rudačom. Na nekim se mjestima pače 

 pokušalo i kopati, (Grgin brijeg, Vratca i Rudopolje kod Bruvna) nu rezul- 

 tati bijahu uvijek nepovoljni radi premaloga procenta željeza u odnosnim 

 rudačama. Da se tomu doskoči poduzeo je pisac rečene rasprave više- 

 godišnja iztraživanja, te je rezultat tih iztraživanja bio, da gotovo sve 

 rudače, koje bijahu označivane kao željezne nisu ništa drugo nego bau- 

 xiti izuzev Debeljaka u Velebitu. Raspravljajući o postanku bauxita u 

 hrv. kršu, dolazi autor do zaključka, da svi naši bauxiti zahvaljuju svoj 

 postanak vapnencima, te da nisu ništa drugo, nego u raznim 

 razvojnim p erio dama zemlje naplavljena terr a-rossa. Za ovu 

 pak potonju dokazao je dr. Tucan, da nije opet ništa drugo nego 

 netopivi ostatak vapnenaca i dolomita. (Neues Jahrbuch f. Min- 

 Geol. u. Pal. B. B. XXXII. S. 405). 



Da svoju gornju tvrdnju dokaže služio se pisac izuzev brojnih ke- 

 mijskih analiza, pomnim mikroskopskim iztraživanjima, koja bijahu skop- 

 čana sa raznim poteškoćama. Na temelju tih iztraživanja prikazuje 

 nam najprije bauxite iz hrv. krša, a za dokaz da se s našima podudaraju 

 i drugi, prikazuje nam neke bauxite iz Dalmacije, Bosne, Kranjske, Fran- 

 cuske i Amerike. 



Od bauxita iz Hrvatske u prvom redu spominje onaj s Grgin bri- 

 jega u Velebitu. Za njega kaže, da je zagasito crvene boje, većinom 

 olitičan, rijeđe gust. Kod pomnijeg promatranja opažaju se u crvenoj 

 masi sitni, bijeli, sjajni listići, koji su određeni kao listići hydrargillita; 

 u nekim komadima dolaze u velikoj množini uslojeni listići tinjca. Kao 

 glavna sastojina bauxita s Grgin brijega raspoznaju se pod mikrosko- 

 pom slijedeći minerali: sporogelit, diaspor, hydrargillit, quarzit 

 glinena c, kojeg je vrlo teško raspoznati; vrlo su rijetke amfibolne 

 rude, zatim dolazi epidot, musk oviti, zirkon, rijede rutil, tur- 

 malin, granat, hämatit i limonit. 



U bauxitima od Vratca, Rudopolja, Mazina i Skočaja na- 

 šao je autor gotovo u svima gore spomenute minerale uz neka raznolična 

 optička svojstva. I kod dalmatinskih, bosanskih, francuskih i amerikanskih 

 bauxita glavna je masa kao i kod naših sporogelit, a kao akcesorni 

 minerali dolaze hydrargillit, glinenac, rutil, zirkon, turmalin, 

 granat, kremen, tinjci, diaspor i kalcit. 



Skupivši rezultate svih brojnih mikroskopskih iztraživanja bauxita 

 sa rečenih nalazišta u jedno, došao je autor do slijedećih važnih za- 

 ključaka : 



1. Svi bauxiti Hrvatske leže u vapnencima. U istim se prilikama 

 nalaze bauxiti u Dalmaciji, Bosni, Alpama, Bihargorju, Italiji, Francuskoj 

 kao i na raznim mjestima Amerike. 



2. Svi naši bauxiti odlikuju se tako malenom sadržinom vode, da 

 je onemogućena pretvorba A1 2 3 u A1 2 3 . 3H 2 kako to biva kod laterita. 



3. Glavna sastojina bauxita je amorfna modifikacija spoja A1,,0.,. 

 H 2 0, koju je autor označio kao sporogelit. U toj masi leži Fe 2 3 raz- 

 dijeljen kao Gel, pošto je u većini slučajeva jasno— veli autor — , da je 



