261 



M. Aquina Sigi S. N. D. : Adriatische Thaliaceenfauna. Sitz. 

 ber. d. k. Akademie der Wissenschaften. Bd. CXXI. Heft VII. 1912. 1 ovdje 

 se obrađuje materijal uhvaćen njemačkim istražnim brodom „Rudolf Vir- 

 chow" s Rovinjske zool. postaje u god. 1907., 1909. i 1911. ujedno je obra- 

 đen i drugi materijal, a upotrebljena su i literarna data. Od roda Salpa 

 uhvaćene su četiri vrste: maxima Forsk. , punctata Forsk. , democraiica 

 Forsk. i rostrata Traunstedt. S. punctata i S. rostrata su za Jadran (po- 

 slednja i za Mediteran uopće) nove. Od roda Doliolum uhvaćene su vrste: 

 D. mülleri, D. rarum, za Jadran nove D. gegenbauri Uljanin i D. denlicu- 

 latum Quoy et Gaimard (koji je ista autorica netom prije za Jadran navela). 



U prvom dijelu radnje je popisana lovina pojedinih stajališta ovoga 

 broda (plovilo se sve do otočića Pomo) i nalaza drugih. U drugom se 

 dijelu sistematski obrađuju ulovljeni oblici. U Jadranu je najčešća Salpa 

 democratica. 



U trećem, zoogeografijskom dijelu nalazimo, da su Thaliacee sta- 

 novnici toplijih mora, pak ih u Sredozemnom moru više vrsta ima, nego 

 u Jadranskom (za sedam vrsti samih Salpa više). Pyrosoma nije sigurno 

 ustanovljena za Jadran, dok u istočnom dijelu Sredozemnoga mora dolaze 

 dvije vrste. Izgleda, da je najniža temperatura pored koje mogu ove ži- 

 votinje uspjevati bar 10— 12°C, a u nižoj temperaturi može se tek poje- 

 dine primjerke naći. Dolioli su još osjetljiviji od Salpa, ipak je, bar za 

 sada u Jadranu nađeno više Doliola nego u istočnom dijelu Sredozemnog 

 mora. I ovom se prilikom potvrđuje staro pravilo, da se u južnom Ja- 

 dranu nalazi bogatija fauna nego u sjevernom. Kod samog Dubrovnika 

 uhvaćeno je 9 vrsta Thaliacea. Salpa democratica (često u velikim jatima) 

 i Doliolum mülleri nalažahu se gotovo suda. U brakičkoj vodi (kod Skra- 

 dina) nije bilo Thaliacea. U južnoj depresiji Jadrana dolažahu u velikim 

 masama: S. democratica, Aequorea i Cymbulia, pri čemu Salpe služe me- 

 duzama za hranu. — Autorica daje pregled razdiobe sredozemnih Thalia- 

 cea, iz čega pored ostalog izlazi, da je do sada samo S. rostrata iz Ja- 

 drana poznata, dok inače ima Sredozemno more mnogo više oblika nego 

 Jadransko. S. fusiformis opažana je do sada isključivo u tršćanskom za- 

 ljevu, dok je S. punctata nađena samo u južnom Jadranu. Istočna obala 

 (naša) Jadrana je bogatija Thaliaceama nego zapadna (talijanska). Naj- 

 običnija dubina u kojoj se Thaliacee zadržavaju leži u glavnome između 

 100 i 200 m. /. Hadži. 



H. Laackmann: Adriatische Tintinnodeen. (6 Taf. 2 Textfig.) Sitz. 

 Ber. d. k. Akad. d. Wissenschaften. Bd. CXXII. N. 1. Wien 1913. Obrađen 

 je materijal ekspedicije zool. postaje u Rovinju („Rudolf Virchow"). Tin- 

 tinna je nađeno u Jadranu vrlo mnogo (32 oblika). Tiniinnopsis radix i 

 Tintinnus mediterraneus nađeni su po prvi put iza njihova prva nalaza. 

 Za više je oblika (6) prvi puta utvrđeno, da ih u Jadranu ima. Bogati je 

 materijal i faunistički i sistematički lijepo obrađen. Nažalost su predležale 



Glasnik hrv. prirodoslovnog društva. God. XXV. 19 



