[3] 53 



hinjske soli. Ovako osoljeni, osušeni papir stavi se u potpu- 

 noma tamnoj izbi na površini 12% otopine srebrova nitrata 

 samo 2 minute. Posušeni taj papir osjetljiv je na svjetlo, ali je 

 nakon 24 sata već neuporabiv, pošto sam od sebe i u tami malo 

 potamni. S toga se mora prigodom svakog mjerenja svježi papir 

 praviti. No i tome zlu je doskočeno. Eder 1 ) je našao način, 

 da se Bunsenov normalni papir ne pokvari, te se danas rabi 

 gotovo samo taj Bunsen-Eder-ov papir. No ovaj je papir 

 priugotovljen tvornički malo manje ili više osjetljiv od normal- 

 nog Bunsenovog papira, te prema tome treba uvijek naći 

 relaciju prema normalnom papiru. Taj faktor koji nam označuje 

 odnos osjetljivosti Bunsen-Ederovog papira prema normalnom 

 papiru uvijek je na kupovnom papiru naznačen, a lako ga mo- 

 žemo i sami proračunati (1. c. Vouk, Handb. d. biochem. 

 Arbeitsmethoden Bd. VI. p, 182). S tim faktorom moramo pro- 

 računanu jakost svjetla sa Bunsen-Ederovim papirom pomno- 

 žiti. Na pr. da sa Bunsen-Ederovim papirom postignemo lje- 

 stvični ton 2*5, treba 14 sekunda. Prema pravilu 



i y = ^- je jakost svjetla 



2*5 : 14 = 0*178, a pošto je faktor papira na pr. 0-7, to je 

 onda izračunana jakost svjetla 0*178 X 07 = 0*125 Bunsen- 

 Roscoevih jedinica. 



Wiesner služio se je vrlo jednostavnom spravom t. zv. 

 inzolatorom, Wiesnerov inzolator je mala crna pločica omotana 

 crnim papirom. Na prednjoj strani nalazi se izrezak u širini od 

 1 centimetra (Slika 1. s) u koju je otisnut 1 centimetar široki 

 normalni ili ljestvični ton. Kraj ovih može se utaknuti normalni 

 Bunsenov ili Bunsen-Ederov papir u duljini kojih 10—15 cen- 

 timetara. Pri mjerenju svjetla izvlači se papir prema potrebi. 

 K tomu se rabi još pločica od žutog stakla, s kojom se papir 

 od djelovanja svjetla čuva. Ovaj inzolator ima nekoliko nedo- 

 stataka i stoga prelazim odmah na opis od mene konstru- 

 iranog inzolatora. 



J ) J. M. Eder: Die Photographie bei künstlichem Lichte, Spektrum- 

 photographie, Aktinometrie und die chemischen Wirkungen des farbigen 

 Lichtes. Ausführlichs Handbuch der Photographie. Bd. I. 3. Teil. Verlag. 

 W. Knapp. Halle 1912. 



