63 



nien und Thracien. Annalen des k. k. naturhist. Hofmuseums in Wien. Bd. 

 XXIII. Nr. 3. 1913. U ovoj je radnji poznati obradivač faune leptira bal- 

 kanskih zemalja (Bugarsku, Ist. Rumeliju te Bosnu i Hercegovinu je već 

 obradio) opredjelio bogatu lovinu zadnjih godina, koja obsiže 607 oblika. 

 Vrijedan je popis literature o leptirskoj fauni onih krajeva. 



Za Crnu Goru kaže autor, da ima obzirom na krški karakter zemlje 

 dosta siromašnu faunu, on očekuje oko 1500 vrsta, dok je do sada tek 

 petina poznata. Najbolje je poznat kraj Durmitora, koji sadržaje mnogo 

 alpinskih oblika (navodi 29 oblika). Nekoji od ovih oblika razviše se u 

 balkanske lokalne oblike. Pravi balkanski oblici su ovi: Erebia melas 

 Hrbst., Anaitis simpliciata Tr. a vjerojatno još neki. Osim toga ima nešto 

 istočnjačkih faunističkih elemenata kao i mediteranskih, ali ovih manje 

 nego u Hercegovini (Primorje crnogorsko nije baš točnije istraženo). Osim 

 toga ima i nešto sibirskih elemenata. U glavnome je fauna Crne Gore 

 vrlo slična onoj Hercegovine, samo granica gorskih oblika seže ovdje nešto 

 više. Kako se Albanija prostire po topografski vrlo različitim krajevima 

 (primorje, goroviti krajevi), to i fauna pokazuje vrlo mješoviti karakter. 

 Osobito su bogato zastupani orientalni elementi (oko 42%). Ima i medi- 

 teranskih kao i visokogorskih i sibirskih elemenata. Endemička je jamačno 

 Sesia albanica Rbl. Sjevero-albanske Alpe čine zapadnu granicu za mnoge 

 istočnjačke oblike, otuda i potječe karakteristična razlika prema zapadnim 

 Balkanskim zemljama. Macedonija je posve kontinentalna te u njoj u 

 velike prevlađuje istočnjački elemenat. J. Hadži. 



Baudys E. : Pfispevek k rozšifeni hälek v Chorvatsku. 

 Časopis Češke Spol. Entom. Prag. X. č. 3. 1913. str. 119—121. Autor obra- 

 duje šiške, što su ih K. Klenka i I. Obenberger sabrali u kraju oko Novog, 

 Skrada i Otočca u Hrvatskoj. Na 20 biljnih oblika opažano je 36 oblika 

 šišaka. Za šišku od Pediaspis aceris Förster nova je podloga Acer obtu- 

 satum W. K. Na istoj biljci nađena je 4 mm. velika šiška od Eriophyes 

 macrorrhynchus Nal. Nije posve obična Eriophyes macrorrhynchus Nali. 

 na Acer campestre. J. Hadži. 



Obenberger I.: Nova palearctica. Časopis Češke Spol. Entom. 

 Prag. X. č. 3. 1913. Opisuje se nova vrsta kornjaškog roda Stomis Fran- 

 kenbergeri n. sp., koju je isti Frankenberger u Hrvatskoj našao. /. Hadži. 



Vogrin V.: O nekim varijetetima roda Scolia. „Nastavni 

 Vijesnik" knj. XXII. sv. 4. Zagreb 1913. Autor obrađuje u glavnom oblike 

 himenopterskog roda Scolia iz Hrvatskog Primorja te traži iznaći srod- 

 stvene veze među njima, uzimajući u tu svrhu u pomoć i strane oblike. 

 Pri tome se opisuju tri nove odlike iz Hrvatske, a jedna strana. Dosadanja 

 odlika (najveća) Triscolia flavifrons var. haemorrhoidalis Fabr. podiže se 

 do samostalne vrste dakle Triscolia haemorrhoidalis Fabr. Nove odlike 

 jesu: Discolia 4. punctata var. croatica Vogrin iz senjske okolice; Discolia 

 4. punctata var. octopunctata Vogrin iz Hrv. Primorja; Discolia hirta var. 

 Padewiethi Vogrin iz Senjske okolice; Discolia hirta var. segniensis Vogrin 

 iz Senja; Discolia insubrica var. tunensis Vogrin iz Tunisa. /. Hadži. 



