[3] 87 



Alpinska geologija morala je ali prijeći još jednu fazu u 

 kojoj su osobito strani geolozi tumačili alpinsku tektoniku po 

 primjeru njemačkih rudara pomoću lomova, koje su htjeli svagdje 

 opažati, dok im je boranje bilo tek od sporedne važnosti. Ta 

 struja imala je svojih zastupnika sve do u posljednje vrijeme 

 ponajviše kod njemačkih i austrijskih geologa. 



Od vrlo je velikog značenja sinteza Alpa od E. Su es sa, 

 koji je osobito naglašavao jednostranu građu Alpa namjesto 

 prijašnje teorije o njihovu simetričnom ustrojstvu. Suess je 

 pokazao, da južne Alpe nijesu u geologijskom smislu analogne 

 sjevernim Alpama, već da su one alpinskoj građi tuđe i pri- 

 brojio ih je balkanskim Alpama, te je obima dao zajedničko 

 ime Dinarida. Premaknuća su dobivala sve veće znamenovanje, 

 bore su postajale sve manje autohtone, kao preteče teorije 

 pokrova. 



Prva veća premaknuća, prve pokrove konstatovao je još 

 god. 1883. francuski geolog Marcel Bertrand, ali tek istra- 

 živanja francusko-švicarskih geologa Schardtai Lugeona 

 dovela su teoriju pokrova do pobjede. Navlastito je Lugeon 1 ) 

 profesor na sveučilištu u Lausanni postao glavnim propaga- 

 torom i utemeljiteljem nove nauke, on je bio onaj, koji se je 

 usudio tu za onda nečuveno drsku teoriju god. 1901. iznijeti 

 pred svijet. 



Ovi su francuski učenjaci jednim mahom riješili ono, o 

 čemu su se njihovi njemački kolege godine i godine prepirali 

 i najžešće borbe vodili. Oni su sa velikom pronicavošću i oštro- 

 umnošću opazili gibivost velikih gorskih masa, oni su opazili 

 u zapadnim Alpama, kako se jedna velika bora preko druge 

 valja i da je tako izgrađeno njihovo gorje, čije su velike bore 

 oni prozvali „nappes". Na temelju stratigrafijskih i tektonskih 

 studija došli su spomenuti učenjaci do zaključka, da mnogi nji- 

 hovi brijegovi, dapače cijeli gorski sklopovi, cijela gorja nemaju 

 svoga korijena pod sobom, već da su od svoje podloge otki- 

 nuti i da često prebačeni leže na tuđim mlađim tvorevinama, 

 preko kojih su daleko od svog prvobitnog ležišta premaknuti. 



1 Maur. Lugeon: Les grandes Nappes des Recouvrement des 

 Alpes du Chablais et de la Suisse. Bulletin de la societe geologique de 

 France, Paris 1901. 



