88 [4] 



Tek malen broj francuskih geologa pristajao je prvobitno 

 uz tu teoriju, koju su njemački geolozi promatrali ponajviše sa 

 najvećom skepsom i žestoko je napadali. Međutim su ti isti 

 geolozi još pod svoje kasnije dane doživjeli, da su sami po- 

 stali živi pobornici teorije pokrova. 



Dosta je ako napomenem problem „Glarner '-Doppelfalte'' 

 u Glarnskim Alpama u Švicarskoj, koji je tako dugo vremena 

 uzbuđivao duhove, a koji je samo novim shvaćanjem našao 

 svoje prirodno tumačenje. Najstarije kamenje u ovom klasičnom 

 kraju pripada verukanu, t. j. tvrdom, smeđe crvenom pješ- 

 čenjaku, koji pripada permu. Nad verukanom slijede jurski i 

 kredni vapnenci, ponajviše t. zv. „Hochgebirgskalk", a kao naj- 

 mlađe tvorevine nalazimo tercijarni alpinski fliš. Osobito je na- 

 padno u ovim krajevima, da vrhunci brijegova, njihovi po- 

 nosni šiljci sastoje iz najstarije formacije verukana, dok u du- 

 boko urezanim dolinama nalazimo fliš, na kojem leže jurasični 

 vapnenci. 



Albert Heim zastupao je mišljenje, da se tu nalaze dvije 

 velike bore, a ove dvije bore jedna sjeverna, a druga južna, 

 okrenute su čelom jedna prema drugoj. 



Svakako je bilo čudno, da se u tim brijegovima te dvije 

 bore na tako blizi razmak sastaju, a da se ne dodiru. M. Ber- 

 trand prvi je naglasio, da se ovdje radi samo o jednoj bori, 

 a neodvisno od njega došao je do istih rezultata i E. Suess, ali 

 A. Heim držao je i nadalje obstanak te dvostruke bore isprav- 

 nim i izričito naglašavao, da je natrag zavijeno koljeno sje- 

 verne bore u Griestocku direktno vidljivo. Lugeon se je na- 

 protiv osobito zauzeo za shvaćanje M. Bertranda i doka- 

 zivao, da tu postoji samo jedna bora. 



Zaposlen zvaničnim poslovima nije A. Heim dospio, da 

 ponovno ispituje taj kraj i da kontrolira prigovore. Među- 

 tim je baš švicarska komisija raspisala nagradu za izučavanje 

 toga pitanja. 



Ponovna vrlo minuciozna istraživanja A. Heim a i nje- 

 govih učenika, koja su i danas još uzorita, dala su pravo Lu- 

 ge on u. Sva nova opažanja govorila su u prilog samo jedne 

 velike glarnske bore u duljini od više no 30 km. Tako se je 

 taj pojav, koji se je već kao dvostruka bora činio mnogima 

 nevjerojatnim i fantastičnim, u svojoj veličini upravo podvo- 



