[19] 103 



Na talijanskom poluotoku Gargano, koji zbog njegovih 

 stranih elemenata zovu „Un pezzo della Dalmazia" nailazimo 

 još jedanput na trijas s okaminama i bazičnim eruptivnim ka- 

 menjem. Schmidt tvrdi, da se dovle proteže pokrovna krpa — 

 ili kako bi Francuzi rekli „lambeau de recouvrement", a Nijemci 

 „Deckscholle" — koja je zavičajna u Bosni. 



Sve te spomenute otočne naslage imale bi biti samo os- 

 tatci velikog velebitskog pokrova, koji je na drugim mjestima 

 otstranjen, denudiran ili je uslijed lomova potonuo u jadran- 

 skom moru. 



Ovi izvodi prof. S eh mi d ta, koji su više produkt fanta- 

 zije nego posljedica sopstvenih opažanja, čine se čovjeku kao san. 

 Što više, Schmidt je konstruirao i profil kroz Grab, Prominu, 

 Spljet, Hvar, Vis, Palagružu, Pta. d. Pietre Nere, Gargano, gdje 

 na autohtonoj kredi i tercijaru, na duljini od više no 300 kim. leži 

 prebačen trijas velebitskog pokrova. Taj trijas, koji je samo na 

 nekim mjestima očuvan, pripada uvijek alpinskom razvoju, dok 

 je trijas Italije drugog karaktera. Pod ovim teškim teretom ve- 

 lebitskog pokrova u najmlađoj je geologijskoj prošlosti upalo 

 i autohtono gorje i učinilo mjesta današnjem jadranskom moru, 

 koje po Schmidtu nije ništa drugo nego jedno veliko tek- 

 tonsko polje. 



Uza svu fantastičnost ipak su ove ideje frapantne, pa se 

 sjećam, da ih je u svoje vrijeme i prof. V. U hl ig zastupao 

 na svojim predavanjima o Alpama na bečkom sveučilištu. 



Ako se pitamo, kako su se ovi izvrsni učenjaci mogli sta- 

 viti na to stanovište, to stvar nije baš tako nerazumljiva. Pro- 

 učavajući ovi geolozi pod dojmom teorije pokrova velika alpinska 

 boranja, htjeli su, da i u dinarske Alpe tu teoriju prenesu ; njima 

 je bila nerazumljiva jednostavnost tektonike, kojom su dosadašnji 

 geolozi tumačili ovo gorje. U Alpama se često opaža, da baš 

 u krajevima, gdje je položaj slojeva gotovo horizontalan, gdje 

 na oko izgleda, kao da u opće nema većih tektonskih gibanja, 

 da baš takovi krajevi sastoje iz velikih pokrova. U posljednje vri- 

 jeme su dapače u Dolomitima, koji su uvijek vrijedili kao 

 krajevi jednostavnog ustrojstva, konstruirani pokrovi. Možda je 

 baš spomenuto slabo boranje Velebita ponukalo Schmidta, 

 da je konstruirao taj veliki velebitski pokrov. On je gotovo 

 pukim umovanjem došao do toga zaključka, a mi mu to također 



