184 [4] 



služili su se razni autori sušenjem odnosno isparivanjem kod 

 povišene temperature. Naravno, da ta operacija nije mogla 

 ostati sasvim bez utjecaja na kern, sastojine dotičnog organa 

 ili kapljevine. Da to sušenje kod povišene temperature izbjegnem 

 postupao sam na slijedeći način 14 ). 



100 ccm mlijeka ugrije se u jednoj talionici na ca 33" C i 

 doda tome 70 g bezvodnoga natrijskog sulfata. Bezvodni na- 

 trijski sulfat otopi se kod te temperature u mlijeku, a kad 

 temperatura pane ispod 33° C skrutne se sve u jednu suhu 

 masu, jer se stvori Na 2 S0 4 + 10H 2 O — Glauberova so. 



Za vrijeme ohlađivanja promješa se masa sa pistilom od 

 vremena do vremena da se ne stvore veliki kristali. Ovakva 

 suha masa još nije sposobna za ekstrahiranje, jer čim se ugrije 

 iznad 33° C ispušta ona kristalnu vodu, pa postaje opet kaplje- 

 vita. To je jedan od najglavnijih razloga zašto se ovako osušena 

 masa, kakovo su sušenje predložili Fränkel i Elfer 15 ), nije 

 u praksi pokazala dobrom, kako su to baš u Fränkelovom 

 laboratoriju dokazali Hermann i Neumann 16 ). Iz te suhe 

 mase treba najprije ukloniti kristalnu vodu. Poznato je da se 

 Glauberova so na uzduhu vrlo lako rastroši t. j. gubi svoju 

 kristalnu vodu. Ovo se rastrošenje (Verwitterung) znatno može 

 pospješiti, ako se Glauberova so stavi u evakuirani eksikator, 

 u kome ima dostatne količine sumporne kiseline, koja će tu 

 vodu primiti na se. 



Razastremo li dakle na gore opisani način skrutnuto mlijeko 

 u tanke slojeve i stavimo ga u dobro evakuirani eksikator 

 (10 — 15° C) rastrošiti će se glauberova so u razmjerno vrlo 

 kratkom vremenu (2—3 dana), pa zaostaje samo suha tvar 

 mlijeka izmješana sa bezvodnim natrijskim sulfatom, 

 koji se kod svih ekstrakcija sa kapljevinama bez vode (eter, 

 alkohol, kloroform, benzol i t. d.) ponaša potpuno neutralno. 

 Mlijeko kod toga nije bilo izvrgnuto djelovanju visoke tempe- 

 rature, pa je najveća vjerojatnost, da se pojedine sastojine 



") Ova je metoda opširno opisana i pokusima potkrijepljena u 

 Biochem. Zeitschr. 43., 203. 1912. i Vijesti hrv. dr. inž. i arhitekta. God. 

 XXXIII. br. 11. Ug. pat. br. 58705, Austr. pat. br. 62279, Njem. pat. br. 

 275127, Švic. pat. 65588. 



15 ) Biochem. Zeitschr. 40., 138. 1912. 



l ) Biochem. Zeitschr. 43, 48 (1912.). 



