Novi elementi? 



Napisao Branko Blažeković (Zagreb). 



Čini se, da su novija fizikalna istraživanja konačno ipak 

 skinula tamno velo s misterija, što ga ljudstvo od Gilbe rta 

 (1600. god.) nazivlje elektricitetom. 



Osobitih zasluga za to stekao je engleski fizičar J. J. 

 Thomson, koji je udario čvrste temelje nove teorije o biti 

 elektricitete ; tu je teoriju nazvao elektronskom teorijom ili 

 korpuskularnom teorijom materije. 



Snaga te teorije leži u tom, što je ne samo razjasnila 

 mnoge zamršene pojave, nego je dovela i do novih otkrića, 

 koja kao da potvrdjuju njenu istinitost. Jer ta je teorija dovela 

 Thomsona do otkrića dvaju novih i vrlo čudnih elemenata. 



Prvi je korak k cilju učinio fizičar Plücker svojim 

 otkrićem katodnih zraka, koje je dobio tako, da je zatvorenu 

 staklenu posudu, koja je imala oblik cijevi, spojio s polovima 

 induktora, koji daje struju velike napetosti. Iz katode izlaze 

 "kod ovakovih pokusa zrake, koje se šire pravocrtno, a uzrokuju 

 optičke pojave. tim se zrakama vodila velika polemika. 

 Njemački sa fizičari držali, da su to titraji etera, jer su te zrake 

 uzrokovale pojave svjetlosti; engleski su pak fizičari tvrdili, 

 da su to čestice nabijene elektricitetom. Koje je od ovih dvaju 

 mnijenja opravdano, može se ovako pokazati. 



Pomislimo (si. 1.) elemenat struje i d s i magnetski pol 



m u udaljenosti r od elementa struje, tad je sila, koja djeluje 



na element struje po Biot-Savartovom zakonu: 



, m. i. d. s. sin ep 

 d S — fl - 1 , 



T' T j te je okomita na ravninu 



položenu elementom struje 

 Slika *• i smjerom magnetskih šilo- 



crta; tačnije se odredjuje smjer po amperovom pravilu. 



