196 



do vrhova Šestikovca (1657), Trovrha (1646), Rudopoljane (1616) i Javor- 

 nika (1582), dok se takove na samoj Plješivici odprilike u visini od 1200 m 

 izmjenjuju s bukvom. Carpinus Betulus naći je na istočnim obroncima u 

 gustim sastojinama, dok je Carpinus orientalis rjeđi i stegnut na zapadnu 

 stranu. Acer oblusatum je posvuda rastresen, a razvija se tek u većim 

 visinama kadšto do ugledna drveta. Hrastovih šuma, izuzev Laudonov 

 Gaj, koji je pošumljen sa Quercus robur, nema. Utresen ili kao nisko 

 drvlje nađe se Pinus montana i silvestris, Ostrya carpinifolia, Populus 

 tremula, Acer campestre, Pseudoplatanus i platanoides, Ulmus scabra, 

 Traxinus Ornus, Betula alba, Pirus piraster, Malus silvestris, Tilia platy- 

 phyllos i flava, Rhamnus fallax, Iuniperus communis, Ligustrum vulgare, 

 Corylus Avellana i dr. Prostrani coryletum nalazi se u Ljeskovoj Draži. 

 Od alpinskog drvlja našao je autor Pinus Mughus (Samo na Plješivici), 

 Iuniperus nana i Arctosiaphylos officinalis (na Plješivici i Poštaku). Vrste 

 Rhododendron nije vidio. 



Flora Plješivice pripada zapadnopontskom području i to ilirskoj 

 zoni. Mediteranskih biljaka je sabirao oko 80, od erdeljskih tek Ccntaurea 

 atropurpurea i Serraiula nitida. 



U radnji obrađene su i biljke sa Mrsinja. 



Obilni sistematski popis do sada konstatovanih biljaka sadrži i ne- 

 koliko talofita. Dr. Aurel Forcnbachcr. 



