266 



potoka Bušnice u Zrinjskoj gori (kod Rujevca, podno Kopčić 



99,93 



1 ovaj je magnezit, kao i oni iz Fruške gore gust i bijel kao mlijeko, 

 te ima opalne tvari. Serpentini u kojima je nađen, postali su iz lercolita. 



Tucan misli, da svi magneziti, koji su nastali pri metamorfozi oli- 

 vinskog kamenja (peridotita, dunita, olivina, serpentina, harcburgita, ler- 

 colita itd.) redovno sadrže i nešto niklja, šta više da je taj nikalj njihova 

 karakteristika. B. Babić. 



Dr. Viktor Vogl: Beiträge zur Kenntnis des Tithons an 

 der Nordküste der Adria. Titonski vapnenac leži neposredno pod 

 krednom brečom, a sastoji pretežno iz svijetlo sivog vapnenca. Kod Zlo- 

 bina nađeni su u titonu hidrozoi, Cidaris, Crinoidi i Rhyncho- 

 nella sp. Slično nalazište je ono na jugoistočnom kutu ličkog polja, gdje 

 uz ostatke roda Diceras, koralji pretežu. Znamenitija je fauna na obron- 

 cima Zagradskog vrha sa slijedećim vrstima: Rhynchonella sp., Oštre a 

 cfr. rastellax i s Münst., Pecten acrorysus Genun. & di Blasi, 

 P. cfr. poecilographus Genun. <& di Blasi, Nerinea sp. ind., 

 Oppelia sp. (äff. succedens Opp.). Fauna brijega Viševice sastoji 

 ponajviše iz gastropoda od koji je autor odredio: Actaeonina sp., Ne- 

 rinaea carpathica Zeuschn., Cerithium sp. (aff. C. moreanum 

 Buvign.), Natica sp. ind., Trochus sp. 



Facijes se dakle od mjesta do mjesta mijenja, a cijela fauna pripada 

 gornjem titonu. Premda je ta fauna neznatna, to je ipak od velikog inte- 

 resa, jer pruža novo uporište za stratigrafiju jurske formacije u Hrvatskoj. 



Dr. Salopek. 



R. Schubert: Die Küstenländer Österreich-Ungarns (Hand- 

 buch der Regionalen Geologie. Bd. V. Abth. 1. Heft. 16. Heidelberg 1914.). 



Vrlo iscrpiva i zanimiva radnja na 50 stranica s dodatkom, u kojem 

 je popisana sva literatura o našem kršu. Radnja je razdijeljena u 5 ve- 

 likih poglavlja, te je u njoj sadržano sve, što je o našem kršu dosad pi- 

 sano. Prvo poglavlje zaprema morfologički prijegled čitavog terena s malom 

 karticom. U drugom poglavlju promatra autor stratografiju. Tu nas upo- 

 znaje u manjim odsjecima s karbonskom formacijom, permom i triasom 

 (koji je razdieljen u gornji, srednji i donji trias) uz dodatak triadičkog 

 eruptivnog kamenja. Juru dijeli u lias, srednji i gornji jura te titon, a 

 krednu formaciju u gornju i donju kredu. Tercijarnu formaciju razdijelio 

 je autor u stariji tercijar (doljnja vapnenčeva grupa i gornja pješčano- 

 laporna grupa), te u mladi tercijar, a na kraju se opširno osvrće i na 



