BÁRÓ ETTINGSHAUSEN KONSTANTIN. ú/ 
kevésbé ETTINGSHAUSEN minden kortársának lehet tenni és csak ScHENK Á. 
kiméletlen kritikájának és NarHogsr G. A. útbaigazításának köszönhető, 
hogy újabb időben az ovatosság a palzontologusoknak is egyik erénye lett. 
Bizonyos, hogy mindent, a mit a föld méhe nekünk átenged, figyelembe 
kell venni ; de ilyen adatokat, a melyekhez még kétség férhet, ne használjunk 
föl messzemenő következtetésekre. Ennek tulajdoníthatta TETTINGSHAUSEN 
azt, hogy minden egyes kortársával polemiába került, mely néha élesebb 
volt, mintsem hogy az ÉETTINGSHAUSEN egyébként szerzett bokros érdemei- 
hez illett ; de annak oka az is volt, hogy ő a polemiában engedményt nem 
tevén, néha a megengedettnek határát túl is lépte. 
ETTINGSHAUSEN-nek még egy maradandó érdeme van. Ez a szép phyto- 
palxzontologiai gyüjtemény, mely most a bécsi cs. kir. udvari természet- 
rajzi museum palgontologiai osztályában látható és melynek megszerzésé- 
vel és fölállításával ő volt megbízva. 
Mielőtt báró ETTINGSHAUSEN KONSTANTIN az 1897. évi februárius hó 
1-én örök álomra behunyta szemét, megelégedéssel tekinthetett vissza egy 
munkában és eredményekben gazdag, szép életre és ha én, ki neki lekötele- 
zettje vagyok, dicsőítő szavammal nem akartam a biráló szót elfojtani, 
tettem ezt azért, mert találkozásunk első perczétől kezdve haláláig munkál- 
kodásának figyelmes szemlélője maradtam és mert a tudományos igazság 
iránti szeretetem nem kisebb mint az elhunyt iránti kegyelet. Midőn én az 
ősvilági növényélet ismeretének fontosságát fölismertem és magam is gyönge 
erővel a phytopalzontologia terére léptem, akkor tanítványa kivántam 
lenni a boldogult tudósnak ; az ez irányban felsőbb helyhez intézett kéré- 
sem azonban nem méltattatott teljesítésre, mire jó kedvvel és erős akarat- 
tal magam kerestem az istápot, mely nekem az első lépéseknél megtegye — 
szolgálatát. Fogyatékos anyaggal én is megkezdettem munkámat és midőn azt 
már bevégzettnek gondoltam, személyesen kerestem föl-báró ETTINGSHAU- 
SEN-t gráczi otthonában, oktató birálatot kérvén tőle. Neki köszönhettem, 
hogy első kisérletem napvilágot láthatott és hogy a jövőre bátorságot merít- 
hettem. Én nekem tehát szent kötelességem, hogy e helyen és a mai alka- 
lommal újból kifejezzem iránta való őszinte hálámat és ha benne a komoly, 
szünet nélkül dolgozó tudóst tisztelem, tisztelhetem benne élőzékeny jó- 
akarómat is. A kik közelebbről ismerték, komoly, magában vonult férfinak 
mondják, ki a szellemi munkától elfáradván, a laboratoriumában levő har- 
moniumhoz ült és a zene szép hangjaiban keresett üdülést. Életében is sok 
felől vette a méltatás és kitüntetés jeleit; a társulati tiszteletbeli tagságon 
kívül e megemlékezésem is legyen az iránta táplált tiszteletünk tolmácsa. 
E 
1 
1850. Bericht aus Neuhaus 20. Juni 1850 an die Direction der k. k. geol. Reichs- 
anstalt in Wien. p. 136. 
