30 HORUSITZKY HENRIK : 
itélő biró szerepét, legalább legyen szabad a magyarországi löszirodalom 
áttekintése és összefoglalása által ezen kérdés mai állását megvilágítani és 
megoldását előkészíteni. Ez legyen a mai előadásom czélja. — 
A lösz kérdése kiterjed annak keletkezésére, korára, előfordulása úgy 
a vizszintes elterjedésben, mint a magasságra nézve, továbbá a lösz petro- 
grapniai és tektonikai minőségére, válfajaira és módosulataira, végre az 
egész képződménynek és annak fajainak helyes elnevezésére. 
A magyarországi lösz, a korszakot illetve, diluvialis képződmény, 
a minek bizonyítékául szolgálnak részint a magassági viszonyok, részint 
a löszben eltemetett diluvialis emlős állatok maradványai, mint pl. Bos, 
Elephas primigenius, hhinocerus, Ursus stb. 
A lösznek keletkezéséről, v. RIcHTOFEN korszaka előtt, egyik elméletet, 
a másik elmélet követte. Gletscher iszapnak, tavak leülepítésének, folyó 
hordta talajnak és egyébnek hitték a löszt; de egyik magyarázat sem egye- 
zett meg a természetben előforduló löszszel, míg v. BICHTOFEN a lösz kelet- 
kezésének igazi magyarázatát meg nem adta, t. 1. hogy subaérikus eredetű. 
Igaz, hogy v. RIcHToFEN ezen elméletet Ázsiában állapította meg, a hol 
jelenleg is folyton képződik, de hogy az ő elmélete hazánk löszére is vonat- 
kozik, P. INKEY BÉLA a xFöldtani Közlönyv IX. kötetében bőven fejtegeti 
és csak a mennyiségben talált különbséget; míg nálunk ugyanis 60 m 
vastag lösz a ritkaságok közé tartozik, addig Ázsia belsejében v. RICHTOFEN 
becslése szerint 700 m vastag lehet; nálunk 400 m magasságban a t. 
sz. f. csak kivételesen fordul elő, addig Ázsiában 1900—2500 m magasra is 
felhuzódik. 
Hogy a magyarországi lösz nem vízben ülepedett le, bizonyítják a 
löszben található szárazföldi csigák, mint: Succinea, Pupa, Helix stb. ; a 
mocsári csigák u. mint: Planorbis, Lymnea, Valvata stb. csak a lösz- 
területeken levő behorpadásokban és az összemosott löszben fordulnak 
elő. Hogy a lösz nem vizi lerakodás, legerősebb bizonyítékul szolgál 
maga a lösznek az elterjedése. 
A budai hegyekben a lösz 347 m magasan fekszik, Baranyamegyében 
300—400 m-nyire, Bakonyban 400, sőt talán 500 m-nyire is felhu- 
zódik; a Hegyalja hegység oldalain 383 m magasságban fordul elő, a 
Nagy Alföldön 100 m, Krassó-Szörénymegyében TIErzE szerint 200 m 
magasan fekszik s miért nem volna akkor a lösz hazánk nyugati részén 
u. m. Vas és Sopron megyékben vagy az erdélyi medenczében, Maros völgyé- 
ben is, a hol a magassági viszonyok szintén csak 300—400 m között vál- 
toznak, és az utóbbi folyó völgye a Nagy-Alföldet az erdélyi medenczével 90 
m-től 350 m-ig fokozatos emelkedettséggel köti össze. Ha a lösz egykoron 
vizi lerakodás lett volna, s feltéve, hogy Vas és Sopron megyékben már 
lemosatott, akkor az erdélyi medenczének és a Maros völgyének képezné 
okvetetlenül a takaróját. 
