a2 HORUSITZKY HENRIK : 
magasabban fekvő síkságokon és a Réz-, Bihar-, Moma-Kodra hegység 
nyugati lejtőin 200—300 m-nyire felhuzódik. 
A Magyarország északi részén a lösz nagyobb terület takaróját képezi 
a Kis-Kárpátok és a Dudvág között, Vág-Nyitra és Nyitra-Garam között ; 
továbbá Trencsénmegye nyugati részén, (Garam-Ipoly között, Cserhát, 
Mátra, Bükk, Hegyalja hegység oldalain, Abauj- Tornamegyében, Ungvár, 
Munkács, Beregszász környékén a lösz kisebb-nagyobb foltokat képez. 
Horvát-Szlavonországban a lösz nagyobb területet borít Szerémme- 
gyében, továbbá Zágrábtól Daraváig félköralakban a Szlyeme, Cserny, Bilo 
hegység lejtőin és a Muszlavina hegység körül takarja a régibb képződ- 
menyeket. 
A többi diluvialis képződmények közül a legelterjedtebb a homok, a 
mely nagyobb területet foglal el Somogymegyében, Tolnától északnyu- 
gatra, Györmegyének déli részén, a Duna és a Tisza között; a Deliblat, 
Nyirség, Csallóköz szintén diluvialis homokterületek Morva és Kis-Kárpá- 
tok közt, nem különben Szlavonországban is nagyon el van terjedve. 
A diluvialis kavics Magyar-Ó vártól a Fertő tóig, Veszprémtől észak 
keletre, Trencsénmegye északi részén, Erdélyben és Beocsin környékén 
van említve. 
Az agyag részint magasabb hegyek oldalain, részint folyó melletti 
terraszokon húzódik. 
A diluvialis mésztufa az eddigi irodalom szerint leginkább Tata, 
Duna-Almás környékén és a budai hegyekben fordul elő. 
A lösz minősége. A lösz minőségét Magyarországon először 
dr. Szazó Józser ismerteti az 1861. évben x (reologiai viszonyok és talaj - 
nemek, czímű művében. Jóllehet a lösz elnevezés e műben még nem 
fordul elő, de az agyagos márga talajnem ismertetése nem más, mint a löszé. 
Az agyagos márgát oly talajnemnek mondja, a melynek szine sárga, agyag- 
homok-mész keveréke, csigákat és márgagumókat tartalmaz ; korhany azaz 
humus rendesen nincs benne. Más helyütt fontosnak tartja megemlíteni, 
hogy a lösz csak egykori folyam-medrek szélein s ezekkel összefüggő 
mélyedményekben fordul elő, miszerint különféle kőzetek porladási keve- 
réke, importalt anyag. 
Haravárs Gyura a lösz fogalmához mindig a subaérikus  erede- 
tet fűzi. 
P. Iskey Béna, a ki a lösz minőségével legujabban és legbővebben 
foglalkozott, a lösz definitiojánál első sorban a petrographiai minőséget 
tartja szükségesnek tekintetbe venni. 
