KISEBB KÖZLEMÉNYEK. 37 
A biotitnak pikkelyei elszórva láthatók a, csiszolatban, s harántmetszetein jól 
látni egy nikolon keresztül az erős fényabsorptiot. Néhol szintelen muscovit le- 
mezekkel vannak a (0014 OP szerint párhuzamosan összenőve. 
Végre mint járulékos elegyrészt még meg kell említenünk a zirkont, mely- 
nek picziny kristálykái halvány barnásak, olykor tisztán kivehetőleg zonalis szer- 
kezetüek, és polarisalt fényben élénken színjátszók és egyenesen kioltók. 
II. A másik kőzet egy tömöttnek látszó barnásszürke guarzit, a melyen 
makroskoposan a hasadási lapon finom barna biotitpikkelyeket, harántrepedése- 
ken ellenben fehér guarzczal és zöld pikkelyes chlorittal kitöltött ereket látunk. 
Mikroskop alatt e kőzet főleg apró, szabálytalan alakú a rétegesség irányában 
kissé nyujtott guarzszemekből és sűrűn közbehelyezkedett de a (001) OP lapjaik- 
kal szintén párhuzamos fekvésű biotitpikkelyekből állónak bizonyul, a melyben 
egyéb járulékos elegyrészek gyanánt ritkán még fekete opak fémszemek, és 
mikroscopos zirkonkristálykák is előfordulnak. 
Kiviláglik tehát az elmondottakból, hogy a szóban forgó kőzetek a kristályos 
palák sorozatából valók. Reánk nézvea kristályos paláknak fellépése a Kis- Vaskapu 
táján meglepetés nem volt, a mennyiben román oldalon már a cCase de pioneri, 
felett, szerb oldalon pedig Sibb községe alatt, egészben véve tehát a Vaskapunak 
Plocsa nevű sziklapadja keleti vége alatt máris a kristályos palák előfordulását 
constatálhattuk. Í 
JA 
CALCIT A MINIS VÖLGYÉBŐL, KRASSÓ-SZÖRÉNY MEGYÉBEN. 
Tagtársunk, SCHRÖCKENSTEIN FRIGYES úr, szekuli bányamérnök mult év (1896) 
nyarán a m. kir. földtani intézetnek azon calcit előfordulásból küldött egy nagyobb 
stufát (G/2821. 1. sz.), meiyet H. HörrR 1891-ben a TscHERMAK Min. und petr. 
Mitth. XII. kötetének 487. lapján c (orrosionserscheinungen am Kalkspathe von 
Steterdorf ( Banat)s czímen szövegben és rajzban ismertetett.k Ezen előfordulás 
felfedezője, SCHRÖCKENSTEIN FRrGyEs úr, a kitől HöFER is a tőle leirt példányt 
kapta, a m. kir. földtani intézet igazgatóságához írt levelében a lelethelyre vonat- 
kozólag oda nyilatkozik, hogy az a pont, hol e calcitkristályok az alsó kréta (urgo- 
apt) mészkőfalat bevonják, a Coronini forrástól nem 2 km-re, mint az HöFER 
közleményében olvasható, hanem 3 km-re fekszik ÉNy-nak az országút É-i 
oldalán. 
A. beküldött kristálycsoport hatalmas —2R z (02114 rhomboéderekből áll, a 
melyeknek élei 2—6 em, sőt egy esetben 10 cm hosszúk. 
A sarkcsúcsok felé a lapok elég tiszták, barnás sárgás színüek és áttetszők, 
míg az oldalélek felé corrodáltak, és annál intenzivebb vasokker színüek, minél 
előhaladottabb a corrosio. HöFER szerint e calcit 0,050190 Fe-t tartalmaz, a minek 
0,1049 Fe COs felel meg. Minthogy az oldásnál csupán csak a Ca COs távolodik 
el, a hydroxyddá elbomlott vasvegyület pedig a barázdált felületeken hátramarad, 
4 
" L. a Földtani Közlöny XXVI. köt. 150. lapján levő ismertetést. 
