50 TÁRSULATI ÜGYEK. 
gárdája, mely sok éven át eltántoríthatlan híve ügyünknek, a mi kétség kívül 
megnyugtatásúl szolgálhat nekünk. 
Ez apadásnak okai különben általánosan ismertek; hiszen tudjuk, hogy 
ezt nem kis mértékben okozzák az évről-évre keletkező újabb társulatok és egye- - 
sületek, melyek így a már is meglévők tagjainak számát, különösen a mai nehéz 
életviszonyok közt, némileg módosítják. 
Társulatunk életéről szólva, engedjék meg, hogy most, midőn a lejárt 
triennium végén alapszabályaink értelmében bizalmuk folytán eddig elfoglalt 
díszes helyről való visszalépéstől még csak perczek választanak el, röviden reá 
utalhassak egy körülményre, mely talán megérdemli azt, hogy komolyan megfon- 
tolják ama férfiak, a kiknek kezeibe fogják letenni társulatunk ügyeinek további 
vezetését. 
Nem indítványról van itt szó, hanem csak egy eszmének az illetékes körök- 
nek újabb megfontolásra való ajánlásáról. 
Méltóztatnak még emlékezni, hogy a magyarhoni földtani társulat annak 
idejében úgynevezett vándorgyüléseket tartott, melyek azonban később ismét 
abbamaradtak, hogy miért, arról máskor lehet szó. Én azt hiszem, hogy az e 
kirándulások alapgondolata helyes volt, s hogy a benne rejlő eszme czélirányosan 
megvalósítva, csakis termékeny lehetne sok irányban társulatunk életére. 
Helyesen és kellő óvatossággal szervezve, tagjainknak nemcsak sok becses 
tapasztalat gyüjtésére alkalom nyilnék ez uton autopsia alapján, de másrészt a 
közvetlen érintkezés a vidék illető köreivel csakis jó befolyással lehetne társulatunk 
belső viszonyaira. 
Bármikor tekintettem pártolóink és örökítőink becses névsorára, mindig 
csak hálával tettem ezt azok iránt, a kik a magyar geologia fejlesztése ügyében 
már eddig is oly áldozatkészek voltak, de nem titkolhattam el magam előtt soha, 
miként tekintve azt a sokoldalú és számos esetet, melyben saját tudomásom sze- 
rint magánosok, testületek és városok a hazai geologia nyujtotta tapasztalatokból 
kivántak útbaigazítást ügyükben, s így e tudományág fontosságát a maguk részé- 
ről fényesen elismerték, ezek habár csak a tehetősebbek egy parányi töredékének 
támogatása mellett mégis társulatunk tagjai létszámának másképen kellene ala- 
kulnia, mint ez tényleg történik. De talán elég volt e themát itt csak futólagosan 
érinteni, s ha az elvetett magvakból, akár csak itt-ott kelne ki egy szem a jövő- 
ben, én ennek teljes szívből örülni fogok. 
A congressusok idejében élvén, csak érinteni akarom, hogy a lefolyt év sem 
szükölködött ily összejövetelekben, tudjuk, hogy pl. a német természettudósok és 
orvosok Braunschweigban tartották szeptember 20—25 közt 69-ik vándorgyülésü- 
kett a franczia földtani társulat pedig a ronchampi bányák helyéről küldötte üd- 
vözlő táviratát Szt.-Pétervárra, de közelünkből is említhetem, hogy az Orszagos 
Magyar Bányászati és Kohászati Egyesület 1897. évi szeptember hó 12-én nyitotta 
meg nagygyülését Rimaszombaton. Nem tudom, részt vett-e valaki körünkből ez 
utóbbiban, hogy magam ezt más irányban való elfoglaltság miatt nem tehettem, . 
azt sajnálom. 
Kétséget alig szenvedhet azonban, hogy legnagyobb érdeklődésünket már 
kezdettől fogva amaz összejövetel kötötte le, mely az 1897. évi augusztus 29 — 
