60 TÁRSULATI ÜGYEK. 
SZELLE ZsiGmonp kir. járásbíró Dunaföldvárott, kit társulatunk 1882-ben 
szerzett érdemeiért levelező tagjává választott. 
Dr. Jugáwnyi LaJos, ki 1866 óta a budapesti kir. tudomány-egyetemen a 
növénytan tanára és azon tudósok egyike volt, kik a 60-as években fölébredő új 
kulturális seránkban mint kiváló munkatársak közreműködtek. Csak sajnálni 
lehet, hogy gyakori és hosszadalmas betegeskedése, mely végre idő előtt halálba 
is vitte, megbénította munkaerejét, mely nemes ambitioval párosulva, sokat 
engedett várni a külföldről lelkesedéssel hazatért fiatal tudóstól. Társulatunknak 
1879 óta volt tagja. 
Közéletünk egy kiváló embere WALLENFELD KÁROLY is ez év halottai közé 
tartozik. Vállalataiban, nagy kiterjedésű kőbányák tulajdonosa és éveken át a 
székes fővárosban használt kövezési anyagnak majdnem kizárólagos szállítója 
lévén, igen sokszor fordúlt geologusainkhoz tanácsért és szakvéleményért. Társu- 
latunknak 1885-ben lett tagja. 
Az ásványtannak kiváló és szakértő kedvelője volt BREZNYIK János is, kir. 
tanácsos, a selmeczi ev. lyceum volt igazgatója. Szép és becses darabokban gazdag 
gyüjteményét annak az intézetnek adományozta, melynek az évek hosszú során át 
lelkes vezetője volt. Tagjaink sorába 1876-ban lépett. 
Társulatunkkal együtt a magyar bányászat is kiváló embert vesztett WAGNER 
Józser-ben. A bécsi születésű ifjú már 1863-ban végezte kitünő sikerrel a selmeczi 
akadémiát, mire az osztrák kormány szolgálatába lépett. Már mint joachimsthali 
bányagyakornok szerzett magának kiváló érdemet az által, hogy a wismut-érczek 
pörköléseinek új módszerét ajánlotta, mely a kincstárnak jelentékeny hasznot 
hajtott. Ezután alkalmazták Tirolban, Bécsben, végre meghivta az alsó-magyar- 
országi kémlő egyesület Selmeczbányára és kinevezte központi kémlészszé. Uj 
hivatalában, melybe 1870-ben lépett, az volt feladata, hogy a selmeczbányai, 
beszterczebányai, körmöczbányai, zsarnóczai, tajovai stb. m. kir. kohóhivataloknál 
a társulati bányatermékek beváltása alkalmával az ércztartalmat meghatározza. 
E kohók beszüntetésével s a selmeczbányai középponti kohó felállításával mint 
középponti kémlő ellenőr folytatta hivatalos működését. 1872-ben a szt. Mihály- 
táró-bányatársulat, a Geramb-unio a bélabányai kohó vezetését WAGNER JÓZSEF-re 
bízta és alig három év leteltével a nélkül, hogy a társulat csak egy krajczárt 18 
fordított volna beruházásokra, az új vezető a kohókezelést annyira emelte, hogy 
50,000 frton felül jövedelmezett és e szerencsés sikerrel WaGwxER Józser Béla- 
bányát a fenyegető pusztulástól 15 megmentette. 
1875-ben az osztrák kormány ismét akarta állami szolgálatban alkalmazni, 
de WaGwER Józser már oly jól érezte magát új hazájában, hogy a megtisztelő 
meghivást nem fogadta el. 
Az irodalom útján is szerzett magának jóhangzású nevet. Igy a c Wismut 
próba és Wismut előállítás, ezimű és egyéb munkáit átvette KERL BRuwxo a kémlé- 
szetről és kohászatról szóló tankönyveibe. Szakkörökben általános tiszteletben része- 
sült és a királyi kegy kitüntette a kir. bányatanácsosi czímmel. Társulatunknak 
1881 óta volt tagja. 
Férfikorát szintén Magyarországban töltötte a (Gácsországban született 
HALMAY ALBIN. Miután 1863-ban részt vett a lengyel szabadságharczban, 1864-ben 
beiratkozott a selmeczbányai akadémiára, melyet bányamérnöki oklevéllel hagyott 
