138 HOERNES RUDOLF : 
vajjon a TauscH és a STOPPANI-féle alakok azonosak-e vagy sem, a STOPPANI- 
fele eredeti példányok megvizsgálása föltétlenül szükséges. 
i Mindenesetre nagyon érdekes az, hogy a CGonchodus nem, mely az 
Eszak- és Déli Alpok legfelsőbb triasrétegeiben nagy elterjedésben mutat- 
kozik, — Tauscn az alpesi termőhelyeket kimerítően felsorolja — a Ba- 
konyban sem hiányzik, bárha ott ritkábbnak is látszik, a mennyiben a ren- 
delkezésemre álló anyagban csupán egyetlen egy (onchodus példány volt. 
A Dicerocardium $SropP. nem bakonyi előfordulását is csak egy 
kőbéllel constatálhattam és ez is ugyancsak fogyatékos állapotú és 
mállott felületű. Ezen kőbelet általános körvonalai, különösen pedig 
nagyon divergáló hatalmas bubmagjainak formája miatt vélem a Dicero- 
cardium-hoz tartozónak, ámbár a bukok távolról sem olyan nagyok és 
annyira kifelé csavarodottak, mint a nemnek typusán, a Dicerocardium 
Jani Sropp. fajon. 
A bakonyi alak, mely Veszprém környékének ismeretlen termőhe- 
lyéről származik, a szorosabb értelemben vett megalodusok-kal sokkal 
közelebbi rokonságban van, mint azok a szélsőleges alakok, melyeket 
SropPANI a Déli Alpokból leírt, melyekhez az indiai Dicerocardium Hima- 
layense Sror. is hasonlít; azonban ezeknek is, legalább azon hiányos 
maradványoknak, melyekre SroLrrIczka?Y ezt a fajt alapította, kevésbbé 
monstruosus a bubjuk, mint a lombardi Alpok alakjainak. 
A Lóczy tanár urtól hozzám juttatott bakonyi anyagból azonban a, 
legérdekesebbek azok az egymással jól megegyező kőbelek, melyeknek, 
miként erröl alább bőven lesz szó, teknőik nagy mértékben egyenlőtlenek, 
ezenkívül azonban a megalodontok köbeleinek minden egyéb tulajdon- 
ságaival megegyeznek. Ha az ember ZirrEL-nek a Megalodontidák csa- 
ládjáról felállított diagnosisát YY szigoruan akarná alkalmazni, mely sze- 
rint: cAz állat ismeretlen. A váz egyenlő teknőjű, nagyon vastag, stb. stb. , 
akkor az ilyen teknőket, illetőleg azok kőbeleit nem volna szabad ebbe a 
családba tartozó nemhez csatolni, hanem hajlandó volna azokat a követ- 
kező családnak, a Ghamidae Lam.-nak valamelyik nemébe beosztani. Erről 
a családról ZITTEL FFF így ir: vAz idetartozó nemek valamennyien egyen- 
lőtlen teknőjűek stb. 
Hogy én mindezek daczára ezt az alakot Megalodus Lóczyi névvel 
írom le, ennek oka az, hogy más megalodontok-nál is alkalmam volt már, 
bárha jóval csekélyebb mértékben, teknő egyenlőtlenséget tapasztalnom, 
továbbá mert semmi egyéb jelenséget nem figyeltem meg a kőbeleken, 
xr Lásd MEDLICOTT and BLANFORD : Manual of the Geology of India, Vol. II, 
Plate II, Fig. 7. 
kk KARL A. ZITTEL: Handbuch der Palxgontologie I. Abth., II. Band, pag. 69. 
jegjek "Tasi, pp. 71. 
