TÁRSULATI ÜGYEK. 165 
Szajkafürdő és az ettől alig egy fél km távolságra fekvő savanyú forrás geologiai 
viszonyait. 
9. Appa KÁLMÁN az xewjvidéki artézi kút szelvényérőls beszélt. A 40 cm 
átmérőjű fúrólyukat 193 m mélyre sülyesztették, a furás sikeres volt, mivel per- 
czenkint 240 liter 249C€-nyi meleg vizet szolgáltat, a mely 4,5 m-re szökik fel, de 
már egy felső víztartóra is jutottak, a melynek vize 177C volt. Az átfúrt rétegek 
sorozata sok tekintetben hasonló a szomszédos kutaknál tapasztaltakkal; a furás- 
nál a Fruska-Gora északi szélén levő pontusi agyagot még el nem érték, a viztartó 
rétegek a levantei emelethez tartoznak és pedig a kövületek alapján a paludina- 
rétegekhez. Vastagságuk csaknem olyan, mint a szabadkai artézi kútban, csakhogy 
itten mélyebben fekszenek. 
Dr. L. Lóczy LaJos vál. tag megjegyzi, hogy Haravárs megfigyelései szerint 
Szabadka táján a levantei emelet a felszint felé emelkedik, míg előadó szerint 
Ujvidék táján e rétegek mélyebben fekszenek; ebből kitünik, hogy a levantei 
rétegek felszintje hasonlóképen hepehupás, mint a jelenkorban a Nagy-Alföld fel- 
szintje. Ezt az egyenetlenséget nem csak erosio okozhatta. Jelenleg is a N.-Alföld 
szélein, a hegyek közelében több helyen kisebb az absolut magasság, mint a sikság 
közepe felé, pedig azt várnók, hogy éppen a széleken kellene magasabbnak lennie, 
mivel a folyóvíz lerakodásai itt történnek először. Ezekből felszólaló hypothe- 
tikusan azt következteti, hogy a medencze szélein már a levantei időszakban is 
erős süppedések mentek végbe. 
3. Dr. Zrmáwnyri KÁRony a akotterbachi ( Szepesm.) pyrit kristályalakjátv 18- 
merteti. A 0,5—8 mm nagyságú pyritkristályok nagyszemű sideritbe vagy az ezt 
helyenkint átjáró guarzba nőttek. A kristályok vagy pyritoöderesek — ezek legjel- 
lemzőbb combinatiója 7 (210), (4304, (100), (111) — vagy hexaöderesek, mely kri- 
stályokon z (210); x (610); x (920) és (111; alakok lapjai elég nagyok. Az összes 
megfigyelt alakok száma 49 ; ezek közül 29 pentagondodekaéder, I4dyakisdodekaéder, 
2 ikositetraéder, 1 triakisoktaöder, végül (1007, (111) és (1107. A legjellemzőbb 
alakok, a mennyiben csaknem minden kristályon kifejlettek: 7 (2107, xx (430), 
(100) és (111). A pentagondodekaöderek túlnyomó része laposabb mint a (2107, 
a dyakisdodekaöderek pedig többnyire a [210 : 111 — 121] övben fekszenek. A meg- 
figyelt új alakok: x (21.1.O), x(17.1.0), m(15.1.0), m (14.1.0), m (12.1.0), x (810), 
x (11.2.04, c (16.3.0), x (11.3.03, m (850), x (11.10.0), m (11.9.74 m (14.11.8), 
x (852), x (951), x (13.7.1), ez [210 : 111 — 121] és [211 : 115 — 6.11.1] övekben 
fekszik,  (25.15.6); végül a két negativ alak: c (7.11.22), a mely [065 : 111 — 
11.5.6] és [100 : 212 — 021] övekhez tartozik és ez z (5.12.13), ennek jele csak 
mérésekből volt meghatározható. Feltünők a kotterbachi pyriten a soklapú 
combinatiók, a legcomplicaltabbakon 19, 23 és 33 egyszerű alakot lehetett 
felismerni. 
4. Dr. Sraus Móxicz bemutatja x Chondrites (roepperti GEIrws.v egy példányát, 
melyet RzEHAK E. úr Troppauban a társulatnak ajándékba küldött. E növény négy 
példányban találtatott Osztrák-Sziléziában, Odrau mellett, egy újonnan nyitott 
fedőpala-bányában. Előadó ez alkalommal megbeszéli az irodalmat, mely 1873 óta a 
chondrites nevű moszatok igazi mibenlétének kiderítésével foglalkozik, NATHORST- 
tól Rormrrrrz-ig és ennek alapján azt hiszi kimondhatni, hogy nem minden. 
