194 SCHMIDT SÁNDÓR : 
A GÖMBNEK GYAKORLATI HASZNÁLATA A KRISTÁLYSZÁMO- 
LÁSBAN. 
Dr. SCHMIDT SANDOR-tól.F 
(Öt ábrával.) 
J. Y. BUCHANAN urat illeti az érdem, hogy a kristályszámolási föladatok 
szempontjából is a valóságos gömbre irányozta a figyelmet.t?t Kiderítette, 
hogy a kristály-polyedert legelőször a gömbre vonatkoztató tudósok, név- 
szerint FR. E. NEUMANN (1823) és J. G. GRASSMANN (1829) közül GRASSMANN 
már ajánlja ugyan, hogy a kristályok geometriájában a gömböt magát is 
használjuk, de ez a dolog mindeddig, legalább szélesebb körben, gyakorlati 
jelentőségre nem vergődött, a minek egyik kétségtelen oka az is volt, hogy 
az említett buvároknak alapvető gondolata W. H. MILLER elméjében (1839) 
egy oly tökéletes formát öltött az elemző mértan és a gömbháromszögek 
segélyével, hogy az kivánni valót ma sem igen hagy hátra. 
Ámde mikor még csak tájékozódás a czél, a számítások néha hossza- 
dalmasak és a velök járó munka nem áll a felhasználással kellő arányban, 
főleg pedig a symmetriaval szűkölködő kristály-osztályokban nem. Mindaz 
tehát, mely a biztosság érzékenyebb csökkentése nélkül gyorsabban, mert 
kevesebb munkával tájékoztat, kétségtelenül haladás. Ilyen pedig saját 
tapasztalásom nyomán is magának a valóságos gömbnek használata, melyen 
ma már úgy szerkeszthetünk és mérhetünk mint majdnem a sík papiros- 
lapon. A számítást a szerkesztés helyettesíti mindaddig, mig csak véglege- 
sen nem határoztunk, a mely utóbbi esetben azután a számításé kétségtele- 
nül a szó, csak úgy mint a hogy a kutató-távcsovek munkája után a nagy 
refraktorok veszik át a dolgot. 
UESASGgonoi 
Tulajdonképen minden valamennyire tökéletes gömb használható. Így 
a rendes föld- vagy égi gömbök is. De a czélnak legjobban megfelelnek a 
BUCcHANAN ajánlotta gömbök, melyeket E. BeRraux kiadásában (Paris, rue 
Serpente, 25) kapni. Átmérőjük 22 cm és felületük vagy fehér, a mikor 
ezeruzával irhatunk reájuk és az irottakat nyom nélkül le is törülhetjük, 
vagy pedig feketére festettek és ekkor fehér kréta vagy palavessző való hoz- 
k Előadta az 1897. deczember hó 1-én tartott szakülésen. 
kk Piiilosophical Magazine, 5. series, vol. XL. London, 1895, pag. 153—172. 
