FELSŐ-LAPUGYI FOSSZILIÁK. 911 
mélyebben következő. felső mediterrán tályag legkisebb részletén sem 
tapasztalható. De több puhatestű faj is, melyek valószinűleg eme legfelső 
tályagrétegekből kimosatva a mélyebb tályagrétegek tisztán tengeri kövü- 
letei közé keverednek, valószínűvé teszik előttem, hogy az andesitconglo- 
merat alatt közvetlenül elterülő tályagrétegek már szarmáta korbeliek. 
Ilyen fajok : Cerilhium pictum Basr., Neritina Grateloupana VéR., Tro- 
chus ef. Orbignyanus HögRwx., Melanopsis impressa. KRaus, apró Palurdina 
fajok, Bulla Lajonkaireana Basr., Cardium ef. obsoleltum Brcnw. stb. 
Nagyon természetes, hogy SruR D. vélt basaltconglomeratjához a, for- 
rást, vagyis a kitörési pontokat, Erdély egész délnyugoti részében nem 
tudta volt kimutatni. Könnyű azonban most az andesitbrecciának idejutását 
a legközelebb ide ÉNy. felé kiemelkedő andesithegységből (Dimbu Cornuluj) 
kimagyarázni. 
A mi mostan a kövületekben gazdag felső mediterrán tályagot illeti, 
ez az említett andesitbreccia hegyvonulata (legmagasabb pontja 544 m) és 
a Pojana-Ruszka-hegygségnek palsozói dolomites mészkőből és agyagpalá - 
ból álló északnyugoti pereme (690 m) közt Ny-K irányban elnyúló, 
11/.7—2 km szélességű, teknőöszerű behorpadásban fordul elő. A felső medi- 
terrán tályagnak É-felé lankásan (körülbelül 10—15" alatt) dűlő rétegei 
délnek a körülbelül 507 alatt ÉÉK-nek dülő palseozói dolomites mészkövön 
nyugszanak tehát, és északnak a szarmátakori andesitbreccia alá merülnek. 
Felső-Lapugy oláh község a mélyen bevágódott szűk völgynek talpán 
(körülb. 260 m) és annak lejtőin van szétszórva, csaknem mindvégig a felső 
mediterrán tályag területén ; a kövületlelethelyek pedig azok a nyugoti és 
keleti harántnyergekről (körülbelül 360 m) lenyúló völgyeletek, árkok és 
vízmosások, melyeket fontosságuk sorrendjében akarok most helyi ne- 
veiken elősorolni, a mit eddigelé a kutatók följegyezni elmulasztottak volt. 
1. A völgy bal vagyis nyugoti lejtőjéről lenyúlik, és a falu közepe 
táján a fővölgybe torkollik a Valea Kosuluj. Ezt NEUGEBOREN rétegeinek 
bő conustartalma miatt sconusárok) -nak nevezte volt. 
Az ugyane lejtőről a falu alsó végén beszakadó árkot nem kerestem 
fel, mert állítólag kövületek ott nem találhatók. 
2. A völgy jobb vagyis keleti lejtőjéről, az öshegység pereméhez leg- 
közelébb, lenyúlik a Pareu Muntlyánuluj, és a templom mellett torkollik a 
fővölgybe. NEUGEBOREN ezt rétegeinek dús koráltartalma után wkorálárok- 
nak hívta. 
3. Tovább északnak következik egy villásan kettéágazó árok, melynek 
déli ágát Pareu Krizsnyikuluj, északi ágát ellenben P. Koznik Juon-nak 
hívják. NEUGEBOREN ezeknek nem adott külön nevet, de sok cidarites-tüskét 
és dentaliumot talált bennök. 
4. Északnak a következő, igen mélyen bevágódott árkot, mely az 
542 m magas Gyálu-Fetyilor andesitbreccia lejtőjéről lenyűlik, Par. Fetyi- 
145 
