FELSŐ-LAPUGYI FOSSZILIÁK. B 
s0 hissoa Zetlandica MOoNT. A) INN 2 példa 
c S ÍLÖSÜSLÉBASTÓA ász sgt ká S $t2 (AAS 
(IPARA TEK BTS A e EGOTLS ÉN AT 91 FA 
Paludina ef. effjusa FRAUNF. 
ff A OÁN ATA DANS 
Bulla Brocchi MicnTr. 
íj miliaris BRocc. . . 
c ef. truncata ADAMS 
COD NLS ÜST ZAN S a NR se ee e SE 
Dentalhtum incurvum, REN. — --- --- - 
Gasteropoda dív. ind. töredékek... si göe 1 
MID ÍVETVLONN SZOSANA VELE 1 IEP LHNTL SS EV ALA ÉT 
Venus Dujardíini HöRx. juv. — - 
(irce minima Mowxr. juv. ef 
(ardium papillosum Pont 0. 
45 Ghama sp. juv 
VGGOKVBGLES TALÁNY AVES 4 ELVE a) EZ AS 
HV ÜLET ÖLNEK VNC EZÜKS TŐNN TÉRTSE S ESE AN ll et E ELSE ESÉST MAZO EBA 
Nucinella, ovalis Woop. 
AN OOAETSTN OG KT KEY ő ES esse köss alán LETÉT ÉSE 
Modiola cef. biformis RENN..-. a 
JG LOESTO SE TIBA GBTVŰG ON ÜST VK LGUTT ZEN NETRE ESENNNKES 30. vi GY VK 
ma PO LD 
hod 
a 
-— 
s 
1 
! 
1 
1 
[ 
a PDI FA tk ak tek 
! 
fi 
fi 
fi 
1 
[ 
1 
nk hb CI) ba [mk jin a bá p9 
a 
ó 
Összesen tehát 50-nél több faj 108 példányban. 
Feltünő az általam gyűjtött és megvizsgált kövült puhatestű-héjakon, 
de különösen az ifjú kagylókon még az, hogy a búb közelében csaknem 
mind meg vannak fúrva. Ezeket a fúrásokat Natica, Murex és Buccinmum 
csiganemeknek fajai, a legújabb vizsgálatok szerint mirigyből leválasztott 
sav (kénsav?) segélyével végezik, hogy az átfúrt kagyló vagy csiga puha 
testét kiszophassák. Ezen három csiganem tényleg sok fajjal és igen nagy 
egyedszámban van képviselve a felső-lapugyi faunában, s így ezeknek a 
túlságos elszaporodása lehet az oka annak, hogy a kagylók, melyeket leg- 
inkább pusztítottak, még pedig már zsenge koruktól kezdve, nem juthattak 
kellő kifejlődésre a mediterrán tengernek felső-lapugyi öblében. A kagylók 
nagyon is alárendelt voltának egyéb okát nem tudnám adni, annál kevésbbé, 
mert hiszen a túlnyomóan iszapszerű lerakódás nagyon kedvező talajul 
szolgálhatott volna a tunya, alig mozgó kagylósok osztályának. 
A túlnyomóan iszapos lerakódás arra mutat, hogy Felső-Lapugy kör 
nyéke a f. mediterrán tengernek egy mély és csendes öble lehetett, melybe 
a délre elterülő szárazföldről sok iszapot, és csak igen ritkán homokot is, 
vittek be a folyó vizek. Ezen öböl egyes pontjain ennek daczára olyan tiszta 
lehetett a víz, hogy még a. telepkorállok is tenyésztek, habár összefüggő na- 
gyobb telepeket, vagyis korálmészkőpadokat, nem is hozhattak létre. 
A Maros völgye a felső mediterráni korszakban egy hosszúra nyúlt tenger- 
szorost képezhetett, mely a erdélyi beltengert a nyiltabb magyar mediterráni 
tengerrel összekapcsolta volt, s ennek a tengerszorosnak partjaiba nyúltak 
Földtani Közlöny. XXVIII. köt. 1898. 15 
