A BUDAPEST-VIDÉKI KAVICSOK KORA. 295 
agyag, felső részét pedig lősz alkotja s e két képződmény határán van a 
terjedelmesebb kb. 60 cm vastag kavics-lencse. A miből azután az tünik ki, 
hogy kavicsunk a pontusi emelet üledékeinél fiatalabb, de a lősznél idősebb 
képződmény. Még tovább F-ra Battánál, a Matta-féle majortól D-re, fel- 
puffadást formálva, a felszinen találkozunk vele; mig Budafoknál, fent a 
plateaun van meg a nyoma. Az a folyó, mely e kavicsot ágyában lerakta, 
eszerint ÉK —DNy-i irányban folyt s a csiki hegyek felől jöhetett. 
Ercsinél az uradalmi major közelében s a szöllők között láttam több 
helyütt ezt az üledéket feltárva. E helyeken a képződmény fluviatilis szövetű , 
s kavicsban számos homoklencsével vagy a homokrétegben formál a, kavics 
lencsét. A kavics javarészben guarznak legömbölyített darabjaiból áll. 
Alárendelten van közte viaszsárga mészkő, fehér márga, szürke homokkő- 
kavics is. A közte lévő homok durva, érdes, szürke, vagy helyenként élénk 
sárga színű. Sokszor a kavicsot mészkötőszerű vékonyabb homokkőréteg 
burkolja be. 
KuLnirraY Aporr urad. számtartó úr szivessége a m. kir. földtani inté- 
zetnek évek óta már többször juttatott emlős állat-maradványokat, melyek 
a kavicsból kerültek elő, s melyek az 
FElephas meridionalis NESTI 
csontváz-részleteinek bizonyultak be. Hat zápfogon kívűl van még dr. 
Pernö Gy. úr meghatározása szerint egy 83 em hosszú jobb alsó lábszár (tibia 
dextra), 2 jobb astragalus, számos csigolyatest, farkcsigolya, izületvégek, 
kéztő, lábtő, végre kéz- s lábközépcsont. 
1891. évi október 4-én Lóczy LaJos egy. tanár úr társaságában kirán- 
dulva Ercsibe, a Rácz-Keresztúrra vivő uttól É-ra, nem messze ettől az 
uttól lévő gödörben feltárt, a kavicsba telepedett homokból pedig a követ- 
kező molluszkákat gyüjtöttük : I 
Planorbis corneus LINNÉ, 
Vivipara hungarica Hazav, 
V. vera FRNFLD., 
[Lathoglyphus naticoides FÉR., 
Sphaerium rivicola LEAcn., 
Pisidium ammicum Münn., 
mely alakok teljesen recens typusuak, s valamennyi még ma is él Buda- 
pest környékén a Dunában. 
Végkövetkeztetések. 
Budapest környékén, a fentebbiek szerint, egymástól távol, külön- 
böző térszini viszonyok között két kavicslerakódás constatálható s ezek 
egyikéből [Mastodon arvernensis, M. Borsoni; másikából pedig FElephas 
