BUDAPESTI HÉVVIZ CHEMIAI ELEMZÉSE. 011 
zat alatt 0,29 m.-nyire fekvő Kis- vagy Mátyás-forrásban is a víz emelkedni 
kezdett. 
A kiömlő thermális víz a hídépítés vezetőségének mérése szerint 
445" C. hőfokú volt, míg a betömés után szeptember 9-én d. e. 11 órakor 
Böckn János m. kir. földtani intézeti igazgató ur kiséretében végezett meg- 
figyeléseim szerint a víz hőfoka 6,5 méternyi mélységben maximális hőmé- 
rővel megmérve már csak 34,39 C volt, jeléül annak, hogy a víz kiömlése 
azon időtájban legfeljebb csak kis mérvű lehetett. 
A nagy medenczében levő víz szép, tiszta, átlátszó és kékes-zöldes 
szinű volt. Szaga a helyszinén gyengén, de határozottan kénhydrogenre 
emlékeztetett, míg a palaczkban állva másnapra szagát már nem éreztem. 
A magammal hozott vízben 1307 C-uál megszárított fix maradékot egy lite- 
rében — 1,4336 gr-ot találtam, vagyis ez is azt bizonyítja, hogy ugyan- 
azon vízzel van dolgunk, mint a mely az elmult évben e helyen felfakadt. 
1898. évi október hó 4£-én a forrásvíz újra előtört és az egész ureget 
betöltve a munkálatokat nagy mértékben és hosszabb időre megakadályozta ; 
a Rudas- és a Ráczfürdők forrásai pedig ujolag tetemesen megapadtak. 
A felsoroltak azt bizonyítják, hogy az említett budai hévvizek közös 
eredetűek és hogy a víztartót a Duna nullpontja alatt 9 m-nyire megfúrva, 
a feljebb fekvő források mintegy lecsapoltattak, azaz vizük a mélyebben 
fekvő és könnyebb utat választották. 
Láthatjuk ezekből azt is, hogy az eskütéri híd budai pillére oldalán fel- 
fakadt forrás főképen a közelében fekvő Rudas- és Ráczfürdők forrásvizeit 
csapolta le, míg a betömés idejéig a Józsefhegy alatt levő Király-, Lukács- 
és Császárfürdők forrásai ezen megcsapolást észrevehetőleg nem érezték meg. 
Sokkal jobban érezték meg az összes budai források, a midőn 1896. 
évben az út szélesítése és rendezésekor a Lukácsfürdő mellett elterülő me- 
legvizű tavat lecsapolták (a mi különben természetes), hogy a tó egy részét 
beboltozhassák ; ekkor ugyanis nemcsak a Császár- és Lukácsfürdők forrásai 
megapadtak, hanem a vízniveau különbséget, hosszabb idő után a Rácz-, 
Kudas- és Sárosfürdők forrásai is megérezték. 
Még egyszer kiemelem, hogy a budai hévvizek tanulmányozása ezél- 
jából igen kivánatos és hasznos volna, ha cidőszakonként, az összes nagyobb 
források pontos chemiai vizsgálatnak vétetnének alá, továbbá ezenkívül 
. egyöntetű és pontos módon az összes forrásoknak a vízmennyisége, a hőfoka 
és egyéb sajátságai lehetőleg ugyanazon időben szakemberektől megmé- 
retnének. 
