A NEMZETKÖZI GEOLÓGIAI CONGRESSUS X. ÜLÉSSZAKA MEXIKÓBAN. 23 



tásáról le kellett mondanunk, minthogy a folytonos esőzés az oda vezető 

 utat járhatatlanná tette. 



Igen szép és érdekes vulkáni vidékre jutottunk a nagy északi ki- 

 rándulás első állomásán (szeptember 16.), mely a nápolyi Campflegrei-re, 

 de még inkább talán az albani hegységre (Eóma mellett), vagy a rajna- 

 vidéki Maarek-re emlékeztet. Santiago nevű kis város mellett kis terü- 

 leten az explosiós krátereknek egész csoportja látható. Azonban az 

 idő rövidsége miatt közülök csak hármat nézhettünk meg: a Lago 

 d'Albanora emlékeztető 011a de Zintorát, melynek fenekén egy tó zöldes 

 vize csillog; a Blancát, mely száraz, és végre a kicsiny, de igen szabá- 

 lyos alakú Albercát, melynek fenéktavát 4 — 5 méter magas, függőleges 

 basaltfal veszi körül, mely fölött tufarétegek alkotnak lankásabb szegélyt. 



Az északi kirándulás további folytatásában az újkori vulkanizmus 

 színhelyeit teljesen elhagytuk és érdeklődésünk ezentúl egyfelől a sorban 

 meglátogatott híres bányahelyekre, a gazdag arany-, ezüst- és rézércekre, 

 a magyar előfordulásokra emlékeztető régibb eruptivus közetekre és szépen 

 feltárt tektonikai viszonyaikra ; másfelől a másodkorí képződményekre 

 és érdekes kövületeikre irányult. 



Guanajuato környékén a hajdan roppant gazdag ezüsttelérek még 

 eruptiós kőzetekkel társulnak. Diabasnak tartott basisos kőzet, viláo-os- 

 szinü andesit, rhyolith és rhyolithtufa formálják a hegységet. 



Zacatekasnál sok bányamű triasidöszakú kövületes palákat és az 

 azokkal kapcsolatos régi diabast vagy dioritot (Rosenbusch szerint spilit, 

 helyben roca verde) tárnak föl, bár itt fiatalabb rhyolithok is láthatók. 



Ellenben Mapiminál a hegység, melyben a magasan fekvő bánya- 

 művek nyilnak, kizárólag krétaidőszakú mészkőből és alárendelten palából 

 áll; csakhogy itt is, a vasútállomás közeieben, amphibolos andesit mu- 

 tatkozik, és a bányaművek belsejében állítólag diorit-dykokra bukkannak. 



Vulkáni utóhatásnak, azaz kénes gőzök feltódulásának köszönheti 

 keletkezését a Sierra de Banderasban, Conejo közelében művelt kéntelep ; 

 de itt már eruptiós kőzetnek nyoma sem látszik a külszínen. A kén- 

 kristályokkal bevont hasadékok krétamészkőben vannak. 



A következő állomás északra Párral bányaváros volt, hol több 

 napig időztem, mialatt a kiránduló társaság tovább, az ország határáig 

 (Ciudad Juarez, El Paso) utazott és visszatérve Chihuahua város közelé- 

 ben érdekes contactképződményeket vizsgált meg. Párral geológiája 

 azért vonzott engem különösen, mert a vezetőkönyv (XXI. Les environs 

 de Párral par P. Waitz) szerint az intrusiós és eruptiós kőzeteknek oly 

 sorozata látható ott, mely Selmec vidékére emlékeztet. E várakozás- 

 ban nem is csalódtam: a selmeczi «syenit)) (orthoklasz-biotit-andesit) 

 hasonmása itt egy biotit és amphiboltartalmú orthophyr ; a közönséges 

 andesitek, részint rhombos pyroxennel, részint amphibollal, és legnagyobb 



