ISMERTETÉSEK. 35 



A fauna összehasonlításának alapjául - sajnos - nem használhatjuk 

 fel a pontosan meg nem határozott fajokat, pedig ezek vannak túlnyomó 

 számban. Hasonlóan el kellett tekintenünk a pontosan meghatározott fajok 

 között is azoktól, a melyek a felsőkre tában általánosan el vannak terjedve. 



Ezek után csupán 17 faj marad az összehasonlítás alapjául. Ebből a 

 17 fajból indiai 6 (35-3%), beludsisztáni 3 (17-0%), gozaui 1 (5-8%), pyre- 

 neusi 4 (23-5%), ste. croix-i 2 (11-7%), alvinczi 4 (23-5° o) és délfranczia- 

 országi 2 (11-7° o) faj van. Feltűnő, hogy az aacheni és gozaui krétából az 

 általánosan elterjedt fajokon kívül alig 1 — 1 képviselőt találunk. 



Feltűnő nagy rokonságot látunk tehát egyfelől az indiai krétával, más- 

 felöl azonban a déleurópai krétával, míg az északeurópai krétát csak néhány 

 gozaui, aacheni és a quaderhomokkőböl ismeretes faj képviseli. 



A magyarországi felsőkrétakori képződmények közül az alvinczkörnyéki- 

 vel van legnagyobb rokonságban a Péterváradi hegység faunája, bár ebben az 

 indiai fajok alig szerepelnek. 



A Péterváradi hegység faunáját tehát a déleurópai krétafacies és az in- 

 diai keverékének kell tartanimk, a melyhez néhány alak még az északeurópai 

 faciesböl is hozzákeveredett. 



Az indiai krétának rokonsága miatt folytatását a beludsisztaniban kell 

 keresnünk, míg a vonulat nyugati végét — úgy látszik — a Péterváradi hegy- 

 ség teszi, a hol az már a'' déleurópaival keveredett s a két facies létrehozta 

 a fennebb ismertetett sajátságos faunát. 



Felemlítendő még a Hippurites polyshlus útján a felsőolaszországi 

 (Udinekörnyéki) krétával való rokonság is. 



A fauna korára vonatkozólag szintén a továbbiaktól várjuk a fel- 

 világosítást. Az ismeretes fajok legnagyobb része a senonra, még pedig a felső 

 senonra jellemző ; néhány faj azonban a garumnien alakjaival közös. Ezért 

 e faunát alighanem a senon és danien tájára kell helyeznünk. Pethö ugyan 

 hypersenonnak nevezte, de arra, hogy az összehasonlítható kevés faj mellett 

 a daniennél még magasabbra helyezzük, ez idő szerint alig szól valami ok, 

 hacsak azt a stomatopsist nem vesszük, a mi Pkthö leírásában felemiítve 

 nincsen, de a mi — bár fajilag meghatározhatatlan — a cosiaarétegekkel 

 hozhatná e faunát kapcsolatba. Dr. Pálfy Mók. 



(2.) Lf'.s Richesaes unnerais de la Serbíc par Douchan Jovanovitch 

 geologue. Paris H. Dunot et E. Pinát Éditeurs Qiiai des Grando- 

 Augustins, 49, 1907. Szerbia áHványkincüei Douchan Jovanovitch 

 geológustól.) 



Szerző munkáját három részre (ú. m. Történelem, Geológia és Mineralogia) 

 osztja. Tanulmánya tárgyát a Szerbia keleti részében fekvő csekély dombokkal 

 elválasztott aranyterületek a Pek, Mlava, Porecka és a Tirnok teszik. Ez ős 

 bányaterületek aranytartalmú rétegeinek egykori gazdagságáról és nevezetes- 

 ségéről minden kétséget kizáró bizonyítékok vannak. Már nagy mértékben 

 felköltötték a különféle régi népek figyelmét is ; ugyanis Szerbia és Bulgária 



3* 



