50 TÁRSULATI ÜGYEK. 



töröltetett és kilépett 15. így 1906 végén volt Társulatunknak 1 pártfogója, 

 8 tiszteleti, 9 levelező, 11 pártoló, 31 örökítő és 257 rendes tagja, továbbá 

 4 levelezője és 52 előfizetője. 



Elhunyt tagjaink a következők : 



Rybár István, a ki egyike volt régi tagjainknak. 1871-ben lépett társu- 

 latunkba. Eybár igen szegény családból származott ; 1846 január 30-án Mócsán, 

 Zólyommegyében született. 1867 -ben Beszterczebányán elvégezve gymnasivimi 

 tanulmányait, mint szegény iíjú gyalogszerrel Beszterczebányáról Pestre sietett, 

 hogy az egyetemen tanulmányait kemény megpróbáltatások mellett befejezze. 

 1870-ben Böckh János mellett résztvett a Bakony déli vidékének geológiai 

 felvételében, majd 1872-ben dr. Szabó József egyetemi tanár társaságában, aki 

 már az előző esztendőben — 1871-ben — tanársegédévé választá, Szerbia északi 

 részét bejárta geológiai szempontból. 1872-ben az ungvári kir. kath. fögynasium 

 rendes tanárává neveztetett ki, s szabad idejének egy részét arra fordította, 

 hogy a Földtani Társulat megbízásából Ungvár környékének geológiai viszonyát 

 megismerje; ezért bejárta a vidéket és tapasztalatait: «Ungvár környékének 

 földtani szerkezetéről)) czím alatt nyomtatásban ki is adta. Öt évi ungvári 

 mííködés után a budapest polgári iskolai tanítónőképző intézethez helyeztetett 

 át, a hol 29 esztendőn át az ásványtant, chemiát és a többi természetrajzi tár- 

 gyakat tanította. Tanárkodásának utolsó éveiben betegeskedett, majd 1906 

 augusztusában megvált az intézettől, nyugalomba vonult. A megérdemelt pihe- 

 nést azonban nem élvezhette, mert a sors másként határozott: 1906 deczember 

 6-án hoszszas és igen kínos szenvedés után meghalt. 



Müvei közül ismeretesebbek : 



1. A vegytan, ásványtan és földtan kis kézikönyve. Képezdék számára, 

 mely két kiadást ért ; 



2. Vegytan, ásványtan és földtan. Polgári és felsőbb leányiskolák szá- 

 mára, mely hat kiadást ért. 



E két müvét az ország iskoláiban széltében használták és használják. 



3. Az egyetemi ásványgytíjteménynek sulzbachi epidotjai (Földt. Közi. 

 1872 p. 157). 



4. Ungvár környékén tett földtani kirándulásokról (Földtani Közlöny 



1874 p. 145). 



5. Ungvár környékének földtani szerkezetéről. (Megjelent az ungvári 

 kir. kath. főgymnasium 1874/75. évi értesítvényében.) 



6. A konyhasó (Nemzeti Nőnevelés 1880 I. füzet). 



7. A gránit és elegyrészei (Nemzeti Nőnevelés 1884). 



8. A szénsavas mész I., 11. 



9. Egy homokszem története. 



Id. Veress József bányatanácsos, a ki egyike volt Társulatunk legrégibb 

 tagjainak, a mennyiben 1867-ben lépett tagjaink sorába. 



Berdenich Győző magánmérnök 1902-ben lépett tagjaink sorába. 



Ezeken a rendes tagokon kívül elvesztettük még egy pártoló tagunkat 

 is, Kempelen LviRÉt, a ki 1886-ban 400 K-ás alapítványnyal lépett be Társula- 

 tunkba. 



