] 1 4 D? HOFMANN KÁROLY 



foszlányait is körül zárják, azonkívül ez utóbbinak közvetlenül szom- 

 szédos részeiben sokféle helybeli rétegránczosodást, hajlítást és átbuk- 

 tatást idéztek elö. 



Ezek az augitporphyr-közetek a hegység Ny-i szélétől, a Jánosi- 

 puszta környékén, D-re csaknem Komlóig, É-felé Magyaregregy és 

 Kárászig terjednek el, míg K-i irányban, széles tömeget formálva, messze 

 az újbányái teknő középpontjába nyúlnak be. Magyaregregynál és 

 Kárásznál az E-i hegyvonulat hasonló kőzeteket tartalmazó területével 

 jut közvetlen szomszédságba. Csak keskeny terület választja el a fel- 

 színen az É-i hegyvonulattal s e keskeny területen belől leülepedett 

 vastag mediterrán lerakodások vannak, melyek elfedik az alatta való- 

 színűleg összefüggő augitporphyr-tömeget. 



A most tárgyalt augíthorphyrokon kívül még amphibol-tartalmú 

 zöldkövek is szerepelnek. 



Ezek Újbányától É-ra, elszigetelt nagy tömeg alakjában, a teknö- 

 alakúan szerkesztett hegység E-i szárnyán kiemelkedő Szamár-hegyet 

 formálják, továbbá több kisebb tömegben vannak a hegység Ny-i szélén, 

 míg Komlónál, valamint még tovább D-re is tekintélyes területeket 

 borítanak. E vidéken a Mecsek- és újbányái-hegység szétválásánál az 

 előbb említett Vasas melletti Köveshegy anyagát teszik. Innen az új- 

 bányai hegység felegyenesedett déli szárnyának tövében folytatódnak 

 e szárny csapásirányával párhuzamosan, a kúpok és keskeny hegy- 

 hátaknak élesen kidomborodó vonulataként csaknem tisztán K-i irányban 

 a Pécsvárad fölötti Zengő csúcs aljáig. 



Ama analógia alapján, melyben az imént említett amphibolitos 

 zöldkövek külső kőzethabitusukat illetőleg országunk némely harmad- 

 időszaki trachytkőzeteivel vannak, Peters ez amphibolitos zöldköveket 

 zöldkőtrachytoknak nyilvánította. Mint ilyenek vannak az osztrák- 

 magyar monarchiának Hauee szerkesztette szép átnézetes geológiai tér- 

 képén is kiválasztva. A trachytkőzetekhez azonban e kérdéses zöld- 

 köveket nem szabad sorolnunk; geologiailag ellenkezően a legszorosabban 

 csatlakoznak hegységünknek előbb tárgyalt augitkőzeteihez, melyeknél 

 valószínűleg valamivel idősebbek. 



A harmadidőszaki, ugyancsak ampliibol tartalmú quarcmentes 

 trachytoktól, melyek csak kis eruptiói területen belől néhány kúpban 

 jutnak a felszínre. Komló és Vasas között, a mánfai neogénöböl szélén, 

 ott a hol a Mecsek- és újbányái hegységtömzs találkoznak, az előbb 

 emiitett amphiból-zöldkövek úgy petrográfiai habitusukban, valamint 

 geologiailag is igen feltűnően eltérnek. Amazok valódi neogén trachytok; 

 jóval fiatalabbak, mint az említett amphiból-zöldkövek, melyeken Komló- 

 tól D-re áttörnek. 



Quarctartalmú, PETEiís-től már olyanoknak felsorolt trachytok is 



