138 ISMERTETÉStK. 



(2.) Dr. Prinz Gyula: A Lytoceraiidae JSÍeiun. család tapadó- 

 izmának felfedezése a s.-vigiliói (Garda) dugger fait- 

 nájáhan. Egy táblával. (Mathem. és Természettud. Értesítő 1906. 

 3. füz.) 



A kik ammoüitesekkel behatóan fcglalkoznak, lehetetlen, hogy észre ne 

 vegyék azt a bizonj'^talanságot, rendszertelenséget és sok következetlenséget, 

 melylyel a palaeontologiának ebben az ágában találkozunk. Az élő össze- 

 hasonlító anyag hiánya miatt mindezideig még nem vagyunk eléggé tisztában 

 ezekkel az állatokkal. Manapság még túlságosan érvényesül az ammonitologiá- 

 ban az egyéni felfogás és épen ez okozza a nagy össze-visszaságot. Ma még 

 azonban kénytelenek vagyunk beérni ezzel az iránynyal, mivel biztos zoológiai 

 alapunk, a mire építeni lehetne, nincsen. 



Ebből a szempontból örömmel kell fogadnunk akár a legcsekélyebb fel- 

 fedezést is, a mely az ammonitok anatómiai megismeréséhez valamivel hozzá- 

 járulhat. Szerző ilyen irányú felfedezéséről számol be. Sikerült ugyanis a s.-vigilioi 

 dogger-faunából származó — közelebbről meg nem határozható — lytoceras 

 lakókamráján a taiDadóizom nyomát kimutatnia. 



Körülbelül 4 mm. hosszú és 3 mm. széles háromszögű lemezke ez, a 

 melyen egy harántborda, továbbá első- és másodrendű harántos és hosszanti 

 csíkok vannak. Ezt a tapadóizmot szerző a nautiluséval összehasonlítva arra 

 a következtetésre jut, hogy az « ammonitok és nautiloideák tapadóizma és 

 köpenylenyomata lényegesen nem különbözik egymástól)).' 



Kétségtelen, hogy igen érdekes felfedezés az, melyről szerző beszámol, 

 annál is inkább, mivé! ilyen irányú észlelések eddig csak nagyon szórványo- 

 san vannak. Más kérdés azonban az, hogy a tapadóizom lehet-e fontos rend- 

 szertani jelleg az ammoniteseknél ? Nem vonom kétségbe ennek lehetőségét, 

 sőt a mai állapotokkal szemben a tapadóizmok ismerete is bizonyára már 

 óriási haladást jelentene, de különösebb systematikai fontosságot aligha tulaj- 

 doníthatunk neki. 



Ha a nautiloideák és ammonoideák köpenylenyomata és tapadóizma 

 között lényegesebb eltérés nincsen, akkor ezekből — a legkülönbözőbb háza- 

 kat felépítő — állatok szervezetére következtetni nem igen lehet. Másrészt 

 pedig a cephalopodák házánál a tapadóizomnak nem sok szerep jut. A csi- 

 gáknál — bár siphojuk nincsen — ' a rögzítő izmoknak semmiféle rendszer- 

 tani fontosságuk sincsen. A ceplialopodáknál a rögzítést főként a sipho végzi, 

 nem lehet tehát a — növekedéssel kapcsolatban kamránként vándoroló — 

 tapadóizom valami különösen jellemző alakú itt sem. 



Ma még csak az adatgyűjtésnél tartunk s igen sok ilyen adat ismere- 

 tével és összehasonlításával mondliatunk ítéletet e kérdések fölött. 



E lytoceras tapadóizmának tárgyalásával kapcsolatban szerző az általa 

 gyűjtött s.-vigilioi fauna jegyzékét is adja. Mintegy (\0 faj Aan itt felsorolva 

 s ezek között több Csernyén előforduló alak is van, a miáltal e két elő- 

 fordulás között szorosabb kapcsolat mutatható ki. Érdekes ez a fauna a fajok 

 keveredésének szempontjából is, a mennyiben itt nem helyezkednek cl az egyes 



