ISMERTETÉSEK. 139 



fajok a megállapított szintek szerint. Középső- és felső lias, alsó-doggerre jel- 

 lemző fajok, melyek máshol külön szintekben fordulnak elő, itt együttesen 

 találhatók. Valószínű szerzőnek az az állítása, hogy a mediterrán jura-övben 

 a QuENSTEDT-féle szintek nincsenek meg. 



Ehhez az érdekes dolgozathoz egy tábla van mellékelve. Nem hagyhat- 

 juk szó nélkül, hogy ez a különben szép, íjisíi'hcUvus tábla megvan fordítva 

 s míg a táblamagyarázat az ábrákat számok szerint magyarázza, addig az 

 ábrák mellől ezek a számok kimaradtak. Természetesen ez nem a szerző 

 hibája, hanem a szerkesztő rovására megy, a kinek kötelessége lett volna 

 ennek a balesetnek elejét venni. Mert elvégre, fejtetőre állítjuk-e ezt az 

 ammonitest niegszámozás nélkül vagy sem, az nekünk mégsem egészen mindegy ! 



Dr. A^ADÁsz Eleméé. 



lEODALOM. 



(1.) A magyar királyi Földtani Intézet Évi Jelentése 1904-rőL 



Budapest, magyarul 1905, németül 1906. 



1. BöcKH János: ííjdzgaíósácji jdenU's. 5 — 39, oldal. 



E jelentés bevezetése meleg szavakkal megemlékezik az 1904-ben elhalt 

 szaktársakról : dr. Staub Móricz, kir. tanácsosról, dr. Schmidt Sándor mű- 

 egyetemi tanárról és Kornhubee András udvari tanácsosról. A továbbiakból 

 megtudjuk, hogy ez évben a hegyvidéki fölvételeknél 1821*36 Km-'^-t, a bánya- 

 vidékieknél 112-96 Km--t s az agrogeologiaiknál 2í!Í90-96 Km"--t térképeztek. 

 Ezenkívül az intézet számos hydrologiai, valamint kőbányákat és bányákat 

 illető kérdéssel is foglalkozott. Az intézet muzevimának új darabjai közül kieme- 

 lendő egj palaeoynerixnek a csontváza Borbolyáról (Sopronmegye) totábbá 

 csiszolt és nyers opálokból, valamint közetekből és különböző opálfajtákból 

 álló sorozat a dubniki (vörösvágási) opálbányából. 



2. PosEWiTz Tivadar: Polcna környéke Bereg)negijébcn. 40 — 51. oldal. 



A 700— 800 m abs. magasságú hegységben világos-szürke, tömött szarukő 

 betelepülésekben bővelkedő jura-meszek lépnek föl, a melyek az oligocen és 

 az andesit határán levő mészvonulatnak a maradványai. A Máramarosmegyé- 

 ből ÉK-re tartó kréta-vonulat folytatásában vöröses, részben zöldes, finom- 

 csillámos, alsó krétakorú palás agyagokat, főleg pedig szürkés, többnyire tö- 

 mött, vastagpados, helyenkint konglomerátumba átmenő felsőkrétakorú homok- 

 követ találunk, a mely alárendelten hierogliphás palákkal váltakozik. A kréta 

 magaslatai és az andesitvoniilat közötti dombság alsó oligocen feketés 

 palás agyagokból, szürkés márgapalákból, vöröses vagy zöldes agyagpalákból 



