IRODALOM. 141 



agyagai pedig alluviálisak. A terület eruptivus kőzetei ezek : muskovitos grá- 

 nit, ortlioklas-quarcporphyr, aphanitos tömött diabasok (spilit), diabasporphyr, 

 porphyrit, melaphyr, pikrit és hypersthenes-augitandesit. 



Hasznosítható lerakódásokként márványon kívül különösen megemlíten- 

 dök a restyiratakörnyéki vas- és mangánérczek, a melyeknek bányászata az 

 68- 87. oldalakon behatóan le van írva. Az ércek a restyiratai fensík egykori 

 völgyeinek a fenekén csapódtak ki álló vizekből és szénsavas vasas forrásokból 

 a pliocen végén és a diluvium elején, tehát a vörös agyag képződése idejében. 



5. Pálfy Mór: A: Erdélyrészi Erczlicgi/s'g nyugati részének geológiai 

 viszonyai. 88 — 91. oldal. 



A Fehér-Kőrös, a bnkuresdi patak és a boicai medence, másfelől a Maros 

 közötti vízválasztó (Huny admegyében) felső kr é t aidöszaki homokkövekből 

 és agyagpalákból van fölépítve. Kurétytöl K-re homokos caprotinás meszek 

 vannak, a melyek határozatlan korú vörös palákon és homokköveken (Primics 

 kurétyi rétegein) fekszenek s az alsó krétába helyezendők. A felső kréta 

 területétől D-re angitporphyrit tufája és brecciája következik, a melyekre a 

 boica medence szélén szirtes mészkő települ. Innét E-ra az alsó mediterrán, 

 schlier és felső mediterrán (Czereczelnél 25 biztosan meghatározható typusos 

 faj kövülettel) képződményei borítják. Boicánál az augitporphyrit tufáját 

 sűrűn q u a r c p o r p h y r i t e k törik át. Az aranytelérekkel kapcsolatban itt 

 föllépő kőzet liparit. Az eruptivus kőzetek sorozatát zöldköves hypersthen- 

 amphibolandesitek, amphibolandesitek, normális hypersthenandesit és dacitok 

 zárják be. Az egész területen két tektonikai irány uralkodik egy ENy- (\8gy 

 EENy-) és egy EEK- (vagy E-i), a melyek az aranytartalmú telérhasadékokkal 

 szoros összefüggésben vannak. Egy telérhálózat telérei a mélységben gyakran 

 egy főtelérre vezethetők vissza, a mely fölfelé legyezőszerűen ágazódik el. 



6. Telegdi PiOTH Lajos: Az erdélyrészi Érczhegység K-i széle S'írd, 

 Metesd, Onij.olypreszáke és Gyulafehérvár környékén. 9í2 — 108. oldal. 



Az alsó fehérmegyei Ompoly-völgy E-i és D-i oldalán a felső- és alsó- 

 kréta üledékei játszák a főszerepet, a melyek alól számtalan apró szirt 

 alakjában és régi eruptivus közetektől (augitporphyrit és ennek tufája, 

 melaphyr, porphyrit, földpátporphyritok, diabas és amphibolbitot-quarcporphy- 

 rit) kiséi-ve tit honmész bukkanik elő. A krétaidőszeki üledékeken ismételt 

 gyűrődést, a lágyabb anyagokon erősebb ráncosodási és nyomást lehet ész- 

 lelni ; legyezőalakú gyűrődés is fordul elő. A Sárd, Borbánd és Marosszent- 

 imre közötti szigetszeríí dombvonulat fölépítésében az alsó krétakorún kívül 

 ó- és új harmadidőszaki — felső eocén, felső oligocen és felső medi- 

 terrán — képződmények is részt vesznek. A diluvium agyagból, homok- 

 ból és kavicsból áll. 



