IRODALOM. 145 



15. GÜLL Vilmos: Aqroneologiai jef/íjzetek az öreg Duna mentéről 

 196— lMI. oldal. 



A Duna jobb partjáu, Fej érmegyében, pauuouiai agyag és homok, meri- 

 dionalis kavics, diluviális babérces agyag, homok és lösz, valamint alluvialis 

 homok és agyag van. A lösz alsó része (mocsárlösz, Horusitzky) a Dunán 

 innen, Alsódabasnál (Pestmegye) előforduló s többszörösen ó-alluviálisnak 

 tekintett löszszel megegyezik; ez utóbbi tehát szintén diluviális. Az öreg 

 Duna bal partján Bugyi és Kiskunlaczháza között, valamint a Csepelsziget 

 középső szakaszán csak alluvialis képződmények (kavics, homok, lösz és öntés- 

 föld) vannak, A felső talajok ezek: a pannóniai agyag: agyag, mely homok- 

 tartalma ellenére igen kötött ; a meridionalis kavics : kötött, homokos kavics 

 vagy kavicsos homok ; a diluviális homok : kissé kötött humuszos homok, 

 mely a mélyedményekben nagyon humuszos ; és a lösz : typusos, homokos, 

 agyagos vagy meszes vályog. Ez valamint az agyag az alluvialis területeken 

 is uralkodó felső talaj. 



16. TiMKÓ Imre: Fölvéteti jelent é>f i904-ró'l. 212 — 226. oldal. 



a) A Szigetközben és a Hanság nyugati peremén a Duna a geológiai 

 és talajviszonyokra mélyreható befolyással volt, a miért is a szerző sziget- 

 alkotó működését árvizi és jég-viszonyait behatóan tárgyalja. A vidék leg- 

 régibb geológiai képződménye a Hanság és a kis Duna partvidéke között el- 

 terülő, valószínűleg a diluviumban DK-i szelektől lerakott homokhát. Fekvője 

 valószínűleg a Hegyes halomnál kimutatott kavics, melyből az egész Sziget- 

 köznek s a többi szigetnek alapja is áll. Itt homok és öntésföld települt reá. 

 A talajok, a melyek kizárólag a Duna hordalékai, megszakítás nélkül való át- 

 meneti sorozatot formálnak a durva kavicstól az agyagig s az elszékesedésnek 

 mennek eléje. 



h) Pomáz környékén a következő képződmények vannak meg: megalo- 

 dusos- vagy dac hstein mész, felső talaja: bolusszertí agyag; hárshegyi 

 homokkő, felső talaja : quarckavicsos, vasas agj^agos homok, sárgásszürke 

 vályog, agyagos vályog és vörösessárga agyag; budai márga; kisczelli 

 agyag, felső talaja: agyagos homok; bryozoás mészkövek, helyesebben 

 conglome rátok, felső talajuk: meszes, kavicsos homok; amphibolandesit 

 tufája, felső talaja : nyirok; lösz ; felső talaja : vályog ; alluvialis sárgás- 

 barna agyag, felső talaja: fekete köiött agyag; nehéz sárga agyag, felső 

 talaja: homokos fekete agyag; agyagos homok és homok. 



17. LiFFA AüRÉL : Agrof/eolofjiai jegyzetek Tinnye és Perhál vidékéről. 

 227—251. oldal. 



A Pest, Komárom és Esztergom megyékbe eső terület legrégibb képződ- 

 ménye a trias fodolomit, a melyhez megalodusos vagy dachstein- 

 mész csatlakozik. A felső oligoce n-t hárshegyi homokkő, az alsó oligo- 



10" 



