TAIiSFLATI í'dYEK. 



Szakülések. 



ÍÍJ07. március 0.-án. — Elnök: dr. Schafarzik Ferenc másodelnök. 

 Előadások: 



1. Dr. LiFFA Aurél Megjegyzések Staff János ^Adatok a Gerecse- 

 hegység stratigrafiai és tektonikai viszonyaihoz* című munkája 

 stratigrafiai részére kritikai dolgozatában Staff János nevezett munkája 

 számos oly hibájára utal, mely a valóságnak meg nem felelvén, kiigazításra 

 szorul. Mindenekelőtt kiemeli, hogy a fölvett területre vonatkozó irodalmat nem 

 használta fel ol,y mértékben, mint azt felhasználnia kellett volna. Majd kimutatja 

 ama tévedéseit, melyek a terület stratigrafiai viszonyaira vonatkoznak, különösen 

 pedig a triászt és a jurát illetőleg. Ez utóbbira nézve a HoFMANNtól idézett fauna 

 százalékos egybeállítása alapján kimutatja annak az alsó liaszba való tartozását, 

 Staff közép hasával szemben. Majd felsorol két közép liasz pontot is, mely 

 azonban az alsó liasztól jóval távolabbra esik. A kaenozoi képződményekre vonat- 

 kozó megjegyzései után végül még a STAFFtól kijelölt képződmények felszíni elter- 

 jedésének hibás térképezését is kiemeli. 



Dr. Lőrenthey Imre felszólalásában kifejti, hogy a juraképződménj^ sokkal 

 nagyobb területet foglal el, mint Staff térképe feltünteti. így a Pisznicén kívül 

 még a Törökbükkön és tőle E-ra is több helyen jura-márvány van föltárva. 

 Dr. Printz Gyula a tardosi Gorbáról hozott brachiopoda tartalmú crinoidás vörös 

 márványt, tehát olyan helyről, hol Staff térképén dachsteinmész van rajzolva. 

 LŐRENTHEY helytelennek tartja, hogy a magyar irodalom mellőzésével a kis-celli 

 agyagot és budai márgát Oppenheim nyomán a középső oligocenbe helyezi, a Num- 

 mulites l'chihatcheffit tartalmazó rétegeket pedig az alsó oligocenbe, holott a 

 magyar geológusok Hantken és Hofmann nyomán helyesen helyezték az eocén és 

 oligocen határára. Lőrenthey kimutatta a magasabbrendű rákok nyomán, hogy a 

 kis-svábhegyi meszek a st.-giovanni ilarionei (középső eocén) tufákkal és az ugyan- 

 csak közép eocén mokattami emelet rétegeivel olyan szoros összefüggésben vannak 

 a Micromaja tuherculata, Pnlaeocarpilius -macrocheilus, Lehocarcinus Paulino- Wiirt- 

 tembergensis stb. alapján, hogj^ ezek közé hézagot illeszteni nem szabad. Ezek a 

 fajok Egyptomból E felé vonulva, ott tovább éltek, a mit a nagy eocén transgressio 

 is igazol. Egyptom a felső eocénben már szárazföld volt, míg hazánkban ekkor 

 transgredál a tenger E felé, elfödve a középső eocén rétegeket, a dachsteinmeszet 

 és dolomitot. 



2. Dr. LŐRENTHEY Imre bemutatja dr. Gaál IsTVÁNnak Adatok a rákosdi 

 (H u n y a d m.) szármát korszaka rétegek édesvízi mollusca faunájá- 

 hoz című dolgozatát, melyben a szerző a SzABÓ-emlékalapból nyert megbízásáról 

 számol be előzetesen. Kimutatja HALAVÁTsnak, a vidék felvevő geológusának meg- 

 figyeléseivel szemben, hogy az elegyes vizi szármát rétegek közé, melyek 80 — 100 m 

 vastagok, 0*"2 m vastag, édesvízi és szárazföldi csigákat tartalmazó réteg van 

 települve. Szerző ebből kb. 20 faj csigát gyűjtött, közöttük : Tudora conica Kl. 



