1^-2 TÁRSULATI ÜGYEK. 



sp.-t, Carinifcx nniltiformis Bron sp.-t, Planorhis platistoma Kl.-í, Melánia tur- 

 rita KL.-t stb. A szármát emeletnek legközelebb Oroszországban van hasonló ki- 

 fejlődése. Az irodalomban a Sztrigy völgyének környékéről Halaváts, Koch és 

 NopcsA említenek édesvízi vagy szárazföldi csigákat, a melyek valószínűleg hasonló 

 szárazföldi rétegekből mosattak be az elegyesvízü rétegekbe. 



3. HoRUsiTZKY Henrik az új KoPECKY-féle talajkiemelő készüléket mutatja 

 be, melynek feltalálása óta a talaj fizikai vizsgálatai egészen új irányt vesznek. 

 Eddig ugyanis a talajt leginkább összetört állapotban a laboratóriumban vizsgálták 

 fizikai sajátságait illetőleg, míg az új eszköz segélyével a talaj természetes álla- 

 potában vizsgálható. Az líj készülékkel a talaj fizikai vizsgálatainál nem visxony- 

 lagos, hanem általános értékű számokat kapunk, melyek a tényeknek mindenkor 

 megfelelnek. Gyakorlati szempontból különösen az öntözési műveleteknél nélkülöz- 

 hetetlen, mert nem helyes általában 1 hektárnyi területre 1 másodpercre 1 liter 

 vizet számítani, hanem a szükséges vízmennyiséget a talajtérfogat szerinti vízkapa- 

 citásának számadatai alapján kell a különböző helyeken külön külön megállapítani. 



1001. ápnlift S.-án. — Elnök: dr. Koch Antal. 



Elsőtitkár szomorúan jelenti, hogy Grexa János, műegyetemi quaestor, 

 a Társulatnak 1899 óta pénztárosa f. é. március y3.-án meghalt. 



Előadások: 



1. Dr. ToBORFFY Zoltán a Jánositról pzóló előadásában először ismerteti 

 azt a polémiát, a mely a dr. Böckh HuGÓtól újnak mondott, s Jánositnak nevezett 

 ásvány felett a Földtani Közlönyben lefolyt. Eámutat az idevonatkozó öt cikk főbb 

 pontjaira s arra a következtetésre jut, hogy a vita még mindig nincs eldöntve; 

 ezért bővebben óhajt foglalkozni maga is a Jánosittal. 



Bertrand, Des Cloizeaux és saját megfigyeléseivel, a melyek a chilei Copia- 

 pitra vonatkoznak, összehasonlítja BöcKunek a Jánositon megliatározott adatait, 

 a miből kitűnik, hogy geometriai és optikai tekintetben a megegyezés teljes, vagyis 

 a Jánosit és Copiapit azonos. Ezek után áttér a chemiai szerkezet tárgyalására, s 

 kimutatja, hogy csakis a minöleges összetétel jöhet tekintetbe, mert a mennyileges 

 elemzések alapján — keverékről lévén szó s nem homogén ásványról — biztos 

 képletre következtetni nem lehet. Több érvet említ arra nézve is, miért nem tartja 

 bebizonyítottnak a szerzők — dr. Bockh Hugó és dr. Emszt Kálmán — sma nézetét, 

 hogy a Jánosit idővel bázisos Copiapittá alakult át. A Jánositnak, ha tényleg bom- 

 lékony, a bányában kellett volna már elváltoznia, mert ott kedvezőbbek a viszonyok 

 erre nézve. Végül foglalkozik LiNCKnek a Copiapiton végzett méréseivel, mint a 

 melyekre a szerzők ásványuk új voltát elsősorban alapítják. Saját magának nem 

 volt ugyan alkalma Linck adatait felülvizsgálni, de Krenner József egyet, professor 

 szóbeli közlése alapján kimondhatja, hogy ezek tévesek s a Copiapit lapszöge nem 

 108°, hanem ca 10!2-5°-hoz áll közel. 



Mindezek alapján a Jánosit és Copiapit azonossága kétségtelen. 



Dr. BöCKH Hugó az előadásra megjegyzi, hogy neki nagy elégtétel, miszerint 

 dr. ToBORFFY az ő szögbeli adatait és a kristályrendszerre vonatkozó állításait 

 WEiNSCHENKkel Szemben igazolta. A dolog úgy áll, hogy ö a Jánositot rombosnak 

 írta le, melynek prizmaszöge középértékben lOá^'. Weinschenk ezzel szemben azt 

 akarta bizonyítani, hogy a Jánosit monoklin, a prizmaszög nem \0-2°, hauem 

 azonos a LiNCK-féle Copiapit 108°4'-nyi szögével. Toborffy adatai az ő adatait 

 igazolják. LiNCKre vonatkozó következtetéseit azonban visszautasítja, mert adatok 

 helyett Krenner professor véleményére hivatkozik. Linck goniométerrel mért és 

 adatait a legnevesebb mineralogusok mint Dana, Groth stb. elfogadták. A kézi- 

 könvvekben és tankönvvekben mindenütt Linck adatai vannak elfogadva. Ismeri 



