TÁRSULATI ÜCiYEK. 157 



lázhegy basa nitoidtakai" ójának léteznie kellett mái- akkor, amikor 

 az Lhiio II efz/t'i't-s pad lerakódott. A felsözsidi feltárás tanúsága szerint tehát 

 a basanitoideruptio — legalább e helyen — a levantei korszaknál okvetlenül régibb, 

 minthogy az Uniu ^^'etzleyi■s réteget maga dr. Lőrenthey még a felső pannóniai 

 emelethez sorolja. A fonyódi föltárásra vonatkozólag megjegyzi az előadó, hogy 

 ott a felső homokrétegben nem bazaltbombák vannak, mint dr. Lőrenthey írja, 

 hanem a fonyódi hegy bazalttakarójának szertefoszlott darabjai, a mint azt már 

 régebben Böckh János kimutatta. Minthogy a fonyódi felső homokban a bazalt- 

 darabok másodlagos fekvőhelyen vannak a bazaltos eruptio kezdete mel- 

 lett érvül nem hozhatók fel. A bazaltos eruptio korát a pannóniai korszakon 

 belül közelebbről is sikerült meghatároznia az előadónak a bazalttufában lelt 

 kövületek alapján. A tihanyi félsziget nyugati oldalán ugyanis számos kövületet 

 fedezett fel a bazalttufa legalsó rétegében ; e kövületek közül a Cong. balatonica, 

 C. dactylus, Uiiio Halauátsi oly társaságban fordul elő, a mely a Cong. triangularis 

 határrétegére utal. Ezen az alapon beigazolja az előadó Böckh J. azon nézetét, 

 hogy a bazaltos eruptio közvetetlenül a pannóniai rétegek főzömének — a Cong. 

 triangularis-szintnek — a lerakódása után vette kezdetét. A tihanyi félsziget nyu- 

 gati oldalán a kövületes bazalttufára homokrétegek következnek, a melj-ekbe két 

 bazalttufa-réteg igtatódik be, a miből nyilvánvaló, hogy a bazalteruptio huzamosabb 

 ideig tartott s legalább is háromszor ismétlődött meg. A basalteruptio stratigráfiai- 

 lag a Cong. triangularis és az Unió TFeí^/ert-rétegek lerakódása közé esik, vagyis 

 arra az időszakaszra, a melyet Halaváts és Lőrenthey az ú. u. nCoug. rhomboidea- 

 szint))-tel jelöl. Az előadó kimutatja, hogy a Cong. rhomhoidea-szini typusos kifej- 

 lődése eddigelé nem ismeretes a Balaton fölvidéken, a vele egykorúaknak vett 

 faciesek pedig részben a Cong. halaionica- színihez tartoznak, részben a levantei 

 korszakba veendők. Lőrenthey nCong. rhomboiilea-íacieso-éröl kimutatja, hogy 

 annak a helye sem a település, sem a fauna alapján nincs kellően megszabva. 

 A zsidi Fertőshegy rétegeit pL Lőrenthey a nélkül, hogy a települési viszonyokat 

 ismerné, a Melanopsis deeollata Stol. '? és Neritina sp. ind. alapján a Cong, rhom- 

 boideaíacieshez veszi, holott a M. deeollata a Cong. ungula-caprae-s rétegtől 

 kezdve — mint ö maga mondja — az ő « felső pannóniai'* rétegeiben mindenütt 

 megvan. Az » édesvízi facies»-ről, melyet Halaváts és Lőrenthey szintén a Cong. 

 rhomboidea- szinttel vett egykorúnak, kimutatja az előadó, hogy az a bazaltos 

 eruptiót kisérő és követő j)Ostvulkáni szénsavas forrásokból nyerte mésztartalmát 

 s három rétegcsoportra oszlik helyeukint terraszos elhelj'ezkedósben ; ú. m. 1. meszes 

 homok és agyag (helyenkint, pl. Tihanyban, kövületes csillámos mészkővel, másutt, 

 pl. Öcsön, a falu legalsó házánál, elszenesedett rétegekkel) ; ez a rétegcsoport a 

 Cong. Neumayri alapján még a pannóniai rétegekhez tartozik ; i2. csillámos márga 

 convex viviparákkal {V. Fuchsi és V. Burgundina), a mely már levantei korú és 

 3. porózus mésztufa és édesvízi márgás mészkő meg mészkő (nagyvázsonyi— kapolcsi 

 mészkőterület), a mely települése és faunája alajjján a diliiviáhs lösznél nem sokkal 

 idősebb. Lőrenthey szerint a szentkirályszabadjai, várpalotai és budai (széchenyi- 

 hegyi) édesvizi mészkő az Unió Wetzleri-s réteg szárazföldi faciese, a minek azon- 

 ban ellentmond saját munkájának az az adata, a mely szerint a peremartoni édes- 

 vizi mészkő (a Somlódomb északnyugati oldalán) az Unió Wetzleri-s réteg fedő- 

 jében s a lösz fekvőjében fordul elő, a mi egyúttal megerősíti az előadó felfogását. 

 Eddigi ismereteink szerint a Dinotlierium giganteum és a Hantodon longi- 

 rostris az alsó, a Mastodon Borsoni és M. arvernensis pedig (ló és medve nélkül) 

 a középső pliocénre utal. Schaffer már néhány évvel ezelőtt kimutatta, hogy az 

 ú. n. (iBelvedere-kavicsi) alsó pliocénkorú ősemlős-faunája nem a kavicsban talál- 



