ADATOK A BULZAI HEGYCSOPORT ERUPTIVUS KÖZETKINF.K ISMKRETÉHEZ. 217 



C) Diabasok. 



a) typiisos diába s, 



b) uralitos dia has, 



c) diabas porphyrit, 



D) Andesitek. 



a) amphibolos andesit, 



b) olivines augitos andesit (pyroxenes andesit), 



c) biotitos andesit, 



d) pyroxenes amphibolos andesit, 



e) amphibolos biotitos andesit. 



E) Trachytok. 



II. EmptivTis üledékek. 



F) Andemüufák breccias és coiiglomeratumos kifejlődéssel. 



E kőzetcsoportok többnyire kisebb tömzs vagy telér formájában 

 lépnek fel az üledékes közetek vagy az eruptivus tufák között. 



Előfordulásukat illetőleg azt mondhatni, hogy az andesit főtömege 

 s igy az andesiteruptio központja Kostéj vidékére teendő, melytől 

 észal<ra és keletre terül el az andesitek óriási tufaterülete. 



A) Gránitok. 



Amphibolos granitit, 



A Valeamare és Kapriora közötti kiugró dombrész északi jieremét 

 granitit szegélyzi. Ez a granitit csak kis része annak a nagy granitit 

 tömzsnek, mely Soborsin vidékén van és ide a Maros balpartjára is át- 

 csap. Hogy ez valóban a soborsini granitithoz tartozik, nem csak a Ma- 

 ros medrében lemosott számos lapos szikla bizonyítja, hanem ennek 

 hasonlatossága is a túloldali Cukorhegy és Jánoshegy granititjához. 



A középszemü kőzet egészben véve rózsaszínű, mely szint a szép, 

 porfirosan kivált, nagy egyénekben kifejlődött orthoklastól nyeri. 



Az orthoklas egyénein a karlsbadi ikertörvény szerint való össze- 

 növés már szabad szemmel is jól észlelhető. E mellett nagy mennyi- 

 ségben vannak plagioklasok is léces és táblás kifejlődéssel. A qnarc 

 mennyisége a földpátokéhoz képest alárendelt. A szines lényeges alkat- 

 részeket az amfibol és biotit képviselik, melj^ek a kőzetben elég sűrűn, 

 de egyenletesen vannak eloszolva. 



