218 PINKEKT EDE. 



E közetet dr. Koch Antal mint biotit tartalmú amphibolos granititot' 

 írja le. A fehér ikerrovatos plagioldast az oligoklas-andesin sorba he- 

 lyezi, s a kőzet apró üregeiben föllépő zöldes-sárgás beryll oszlopokat 

 is említ. 



E leírás egy Maros jobboldali soborsini példányra vonatkozik, 

 a granititnak a Maros balpartjára átvonuló tömegéből gyűjtött példá- 

 nyát én szintén amphibolos granititnak határoztam meg a következő 

 elegyrészekkel : 



Az első megmerevedési termék az apatit, mely az összes többi 

 elegyrészekben zárványként van meg, ezt én elsőrecdti piros gipsz lemez 

 segélyével megállapított negativus jellege alapján ismertem fel, s mint 

 idiomorf bázis szerint metszett hexagon zárványt találtam a niagnetit- 

 ben, mint O'S mm hosszú egyéneket a plagioklasban és orthoklasban 

 vagy általában a közetet keresztül szelő lécek alakjában, melyek a 

 2'3x0'3 mm átmérőt is elérik s többnyire halvány egérszürke pola- 

 rizatiós szinűek. 



A zirko)i igen ritka a kőzetben, csupán egyes amphibol egyénekben 

 ismerhető fel pleochroistikus udvaráról. 



A titanit felismerhető vörös-barna, illetve sárgás-barna pleochrois- 

 tikus színe, de főleg jelentékeny reliefje által, mely jelenség oka erős 

 fénytörésében keresendő ; míg másrészről nagy kettőstörése miatt magas- 

 rendű polarizatiós szín látható. 



Nagy tengelyszöge, de még inkább nagy kettőstörése okozza, hogy 

 majdnem minden egyén konvergens fényben tengelyképet, illetve annak 

 egy részét, egy a látómezőn diagonálisan keresztül surranó hyperbolát ad, 

 melynek alapján gipszlemez segélyével a BECKE-féle módszerrel minden- 

 kor megállapítható a titanit positivus jelleme. 



Mint korai kiválá&ú elegyrész igen gyakran találhatjuk az amfibol 

 zárványaként. Egyénei mindenkor egyszerűek, csak egy helyen sikerült 

 egy nagyobb egyénben egy ikerállásban közbetolt lemezt látnom. 



Az amphibol többnyire foszlányokban van, vagy prizmatikus met- 

 szetekben ; a bázisos metszeteken az (110) szerinti hasadási irányok 

 képezte 124'^-ú szög jól mérhető. Ugyancsak e metszeteken két pleochro- 

 ritikus szint is észlelhetünk. 



a = világos zöldes-sárga, 



b = fűzöld, a vertikális metszeteken pedig 



c = kékeszöld. 



Ez utóbbi metszetek egyikén a c:c kioltás szöget 18°-nak találtam, mi 

 egy közönséges ampliibolra utal. 



' Földt. Közlöny 1878. 



