ADATOK A BULZAI HEGYCSOPORT ERUPTIVUS KŐZETEINEK ISMERETÉHEZ. 229 



más irányban metszve rovátkos augitok és világosszürke kevésbbé fel- 

 tűnő földpátok. 



A kőzetben látható zöld szemcsék olivinek. 



Vékonycsiszolatban a durván holokristályos alapanyagban a por- 

 phyrosan kivált földpátokon kivül pyroxeneket és olivinegyéneket látunk 

 kiválva. 



Az oliriii idiomorf kristályai elég gyakran fordulnak elő a kőzet- 

 ben. Megkülönböztethetők az augittól a prizmatikus hasadási vonalak 

 hiányával, melyek helyett néha a hosszúátlós- és rövidátlós véglap szerin- 

 tiek lépnek fel, többnyire azonban csupán rendszertelen repedési vonalak 

 hatják át az olivint, melyek mentén megkezdődik az ásvány átválto- 

 zása. Ez átalakulás terméke a repedési felületre merőlegesen elhelyez- 

 kedő serpentinrostok u. n. chrisotil halmaza, melléktermékéül pedig az 

 olivinben fellépő haematitpikkelyek tekintendők. 



A csiszolatban mindenekelőtt orientált metszeteket kerestem. E cél- 

 ból az olivin ama sajátságát vettem alapul, hogy az (100) szerinti met- 

 szetek élénk polarisatiós színt mutatnak, mivel y — a=0*036. E különb- 

 ség más irányú metszetre vonatkozólag mindig jóval kisebb, a mi ala- 

 csony polarisatiós színt eredményez. 



Ily eljárással az első metszetben a BECKE-féle módszerrel megálla- 

 pítottam az olivin positivus jellegét, mivel p</'. Ellenben a (010) 

 metszeten észlelhetők az (100) szerinti hasadási irányok, az alacsony 

 polarisatiós szín, a BECKE-féle módszerrel pedig a hj^perbola homorú 

 szélén jelent meg egy kék folt, vagyis e metszetben p>/'. 



Érdekes, hogy e metszet jellegét még a V4 und. csillámlemezzel 

 is sikerült meghatároznom. 



A porphyrosan kivált migit idiomorf kifejlődésű. Bázisos metsze- 

 tein jól észlelhető, hogy egyéneiken az (110), (100) és (010) formák lépnek 

 fel. Ugyancsak e metszeteken gyakran észlelhető az (100) szerinti iker- 

 képződés is. 



Többnyire tiszták és épek, de fordulnak elő benne zárványok 

 is, melyek részint magnetitszemcsék, üvegzárványok, plagioklaslécek, 

 részint más egyéb infiltratiók. Érdekes, hogy a V. Dobrlyesti kőzetének 

 augitja teljesen elmagnetitesedett. Ezáltal a kőzet tele van szórva mag- 

 netit csomókkal, melyeknek egykori augitvolta mellett csak körvona- 

 laik 8 egy-két ép augit egyén bizonyít. 



Egyes augitegyének zónás szövetűek, mások kissé pleochroistiku- 

 sak, a mi a titántartalmúaknak sajátsága. Ezek azonkívül a tengelyek 

 dispersiója folytán anomális interferentiás színeket is mutatnak. 



A jőldpdi nagyobb egyénei a kőzet porphyros elegyrészeihez sorolan- 

 dók, melyek az albittörvény szerinti ikerlemezekben jelennek meg, mikor 

 is kioltásuk alapján a labradorit-bytownit voltukat állapítottam meg. 



Földtani Közlöny. XXXVII. köt. i907. 16 



