23á PINKERT EDE. 



A sötétbarna bulzai, de inkább a világosszürke kaprioriskavölgyi 

 féleségben ezenkívül még igen szép idiomorf amphibolegyéneket észlel- 

 hetünk. 



A pyroxen leirt közetemben többnyire Jiypersthen alakjában lép 

 fel, mely főleg liarcsú, léces habitusáról, 



a = halvány rózsa 

 c = halványzöld 



pleochroismusáról s az így jól orientálható egyének mindenkor meg- 

 határozható jellemző tengelyképéről és negativus jellegéről, végül 

 pedig határozatlan interferens színéről és egyenes kioltásáról ismer- 

 hető fel. 



Egyénei sohasem tiszták, hanem be vannak hálózva bastitos, 

 azonkívül néha chloritos erekkel is. 



A nagy egyénekben kifejlődött (tugitok főleg ferde kioltásukban tér- 

 nek el a hypersthéntől. Egyénei néha nélkülözik egyenes körvonalaikat 

 s legömbölyödnek. 



Egyénei különben nagyok és épek. kivéve a kaprioriskai féleséget, 

 melynek augitjai s hypersthenjei többnyire aprók, csoportosulva augit- 

 szemekben ikerlemezesek és keresztül-kasul vannak bastitosodva, miáltal 

 természetesen a kőzet alapanyaga is bővelkedik a bastit határozatlan 

 körvonalú szemcséiben. 



Az augit zárványai között feltaláljuk az apatitot, magnetitet s igen 

 sok biotitfoszlányt. 



Az ampliihoí kőzetemben a barna basaltos féleségével van kép- 

 viselve. Csiszolatomban csak 2 — 3 egyén bázisos metszete került, melyek 

 világosbarna és barna pleochroistikus színeket mutatnak s melyek egyike 

 az (100) szerinti ikerösszenövést tünteti fel; mindannyiuk ép körvonalait 

 azonban a magmatikus resorptio megzavarta. E folyamat eredményeként 

 látunk az egyes egyének körül egy opacit- és biotítból álló koszorút. 

 Ugyané resorptiós hatást és ikerképződést a többi kőzetféleségnél is 

 konstatálhatjuk azzal a különbséggel, hogy az amhpybol jóval gyakoribb 

 elegyrésze e közeteknek s nem a basaltos, hanem a közönséges zöld- 

 félesége fejlődött ki. 



A hiotii foszlányai az egész kőzetet teleszórják, övezik a magnetitet, 

 pyroxeneket is, s így valószínűleg másodlagos eredetűek. 



A porphirosan kivált plagiokl(i>i többnyire albit és periklin-ikertör- 

 vény szerint összenőtt kisebb egyének csoportja alakjában van meg, recu- 

 rens zónás, avagy a kerület felé fokozatosan kisebb kioltású zónás szö- 

 vettel, mely kioltásuk alapján labradorit-bytownithoz sorolom őket. 



A kőzet alapanyaga egyszerű fényben víztiszta, átlátszó, melybe 

 az összes porphyrosan kivált színes elegyrészek mikrolithjai be vannak 



