238 PINKERT EDE. 



zónás szövetű a mag felé növekvő bazicitással. Bennök zárványként 

 gyakoriak az alapanyag egyes foszlányai. 



A porphyrosan kivált hiotitról ugyanaz mondható, mint a kaprioriskai 

 trachyt biotitjáról. Szintén gyakran ellimonitosodott, miközben az egyik 

 mellékterméke a szintelen erős fénytörésű és élénk kékeszöldes polari- 

 satiós színű zirkon, 



A kőzet alapanyaga a kaprioriskai trachytétól eltérőleg igen kevés 

 üvegbázisból áll, melyben a tömérdek orthoklas és plagioklas, továbbá 

 biotit mikrolithjainak elrendeződése a kőzetnek typusos folyási szövetet 

 kölcsönöz. 



AZ ESZTERGOMI KIS-STRAZSAHEGY CALCITJAROL. 



Dr. Fkanzenau AaosTON-tól. 



Esztergom városától délre, a futó homokkal borított síkságon az 

 első nagyobb kiemelkedés a (iKis-Strázsahegy». 



ScHAFARziK ' vízsgálata alapján ismeretes, hogy e hegynek geológiai 

 összetételében, mint legrégibb kőzet a raethi systemájú dachstein- vagy 

 megalodusos-mész szerepel, melynek korát a hegy északnyugati végén 

 művelt kőbánya legfelső szikláiban talált Megalodus triqueter, Wulf. 

 határozta meg. 



A sárgásfehérszínű, apró kristályosszövetű dachsteinmész az em- 

 lített kőbányában — mint azt egyik kirándulásomon láttam — nem 

 egyöntetű, helylyel-közzel kisebb-nagyobb darabokra töredezett. A dara- 

 bok közti hézagokban apró vagy öregszemű pátos mész van kiválva, 

 mely a keskeny hézagokat kivétel nélkül és nagy számban a széleseb- 

 beket is teljesen kitölti. 



Kitkább az az eset, hogy a hasadékokban üreg marad vissza. 

 Ilyenkor a későbben levált mész a hasadéknak csak oldalfalait vonja 

 be kristályodott változatban, még pedig akként, hogy a kristályok egyik 

 véggel az üregbe nyúlnak. 



A talált nagyobb kristályok alig 1 cm hosszúak, legtöbbje lénye- 

 gesen kisebb. Víztiszták vagy sárgás, olykor kissé zöldessárgaszínűek. 

 Felületük többnyire fénytelen, érdes. Csak az igen kis üregekben talál- 

 hatók sima lapúak. 



* Dr. öcHAFARZiK Fehknc : Jelentés az 1883. év nyarán a Pilis-hegységben 

 eszközölt földtani részletes felvételről. Földt. Közlöny. Budapest, 1884. XIV. k. 255. 1. 



