ADATOK A MAGYAR CALCITOK ÉS GYPSEK ISMERETÉHEZ. 



251 



iszapjában képződött gypskristályok vizsgálata alapján. Néhányat ezek 

 közül nekem is átadott, abból a célból, hogy azokat kristálytanilag meg- 

 határozzam, a mi azonban az anyáig tökéletlensége miatt nem volt 

 lehetséges. Kérésemre Schmidthauer Lajos úr a források tulajdonosa 

 nagyobb mennyiségű gypset volt szives rendelkezésemre bocsátani, a 

 melyből vizsgálatra alkalmas példányokat válogathattam ki. 



A kristályok egyrésze apró, 5 — 10 mm.-es, s buzogányfejhez hasonló 

 csoportokat alkot, másrésze átlag 5 cm. hosszú, s egyenként bennőve 

 fejlődött ki az agyagiszapban. Valamennyi viztiszta, vagy csak gyengén 

 sárgás árnyalatú, tökéletesen átlátszó, de néha az occludált agyagtól 

 helyenkint zavaros is. Az egyének megnyúltak a klinodiagonális irány- 

 ban, s így látszólag prizmás külsejűek; ez a jelleg azonban némileg 

 elmosódik azzal, hogy a lapok legömbölyödnek, s az ú. n. gypslencse 

 jön létre, a mely az élszögek meghatározására teljesen alkalmatlan. 

 Csak egy-két kristály lapjai épek annyira, hogy rajtuk az /=111, n=lli, 

 X=103, n=T33 és 6—010 combinatiója volt kimutatható. (A 6=010 

 azonban valószínűleg csak későbbi eredetű hasa-dási lap.) 



Valamennyi kristály iker az 101 doma lapja szerint, a mi egyrészt 

 a mért ikerszögekből, mésrészt a b lapon észlelhető kétféle hasadási 

 irány 87°50'-es hajlásából kétségtelen. Ha a domináló 111 piramis 

 mellett az 110 lép előtérbe, akkor a IL tábla 6-ik rajzán ábrázolt alak 

 keletkezik, ha pedig a prizma helyett a Tll van jelen, a jellemző 

 nn beugró ikerszöget feltüntető fecskefark, vagy lándzsaszerű combinatiót 

 (7-ik rajz) eredményezi. Néha ez utóbbi élein a prizma keskeny sávja 

 is fellép. 



A lapok corrodált volta miatt a mérések természetesen nem nagyon 

 megbízhatók, de a combinatio megfejtésére rendszerint elégségesek, a 

 minek bizonyítékául közlöm az egyik kristály adatait : 



A kristálytani meghatározás ellenőrzése végett az optikát is segélyül 

 vettem, s elsősorban a h hasadási lapon az extinctiót határoztam meg. 

 Az ikerképződésnek megfelelően a lemezben két-két, az ikersíkhoz 

 szimmetrikus kioltási irány volt konstatálható, a melyek a bl éllel 

 15°— 15V3° mért, 15° számított, illetve lOoVs" mért, 105° számított 



