IRODALOM. 263 



Frech alsó-karbonnak talált. Quarcos porphyrok járják át, melyeknek kitö- 

 rése valószinü'.eg a középső karbon gyűró'dési periódusába esik. Előfordulnak 

 helyenként sötétszinű bitumenes ■ — néha crinoideás — meszek is, a melyek 

 tetemes átalakulásokat szenvedtek : magnezitté, aukeritté, vaspáttá alakultak. 

 Ezekre a meszekre települnek a felső-karbon és permidőszakoknak homok- 

 kövekből, vörös és lila palákból, conglomerátumokból és brecciákbó álló réteg- 

 sorozata, melyeknek egy E-i és egy D-i vonulata van. Helyenként széntele- 

 peket is tartalmciz s felső-karbon növények gyűjthetők belőle. A hegység É-i 

 és D-i peremén összefüggő, de vetődésektől erősen zavart triasvonu'at van s 

 Dernő és Lucskánál kis liasfolt is észlelhető. Igló és Rozsnyó mellett a dilu- 

 viumban kitöltött tómedrek vannak. 



A hegység vetődései a csapással egyközösen haladnak 3-^6^ irányban. 

 Ezek mentén törtek ki dioritok, gabbró- és diabas-szerű közetek, valamint 

 helyenként vasérc is képződött. A vetődések iiasutániak. Ezekkel párhuzamos 

 a szomolnoki kovandtelérvonulat és az ezt kisérő dioritvonulat is. 



4. Dr, SzoNTAGH Tamás: Rossia, Lázur, SzoJiodol e.s Kcbcsd hiluinuíi- 

 iHcgyci község határának geológiai viszonyairól. 46 — 53. old. 



A bejárt terület a központi Biharhegység ENy-i kezdete. A hegység 

 fekvője a csillámpala, mely fölött permidöszaki képződmények vannak. Ezen- 

 kívül kimutathatók még a trias, jura, kréta és harmadidőszakbeli képződ- 

 mények. A diluvium vastag kavicsos agyag alakjában van jelen. Eruptivus 

 kőzetei mikrogránit, liparit és mikrogránitosliparit. 



5. Dr. Papp Kákoly: Geológiai jegi/zetek a Fehér-Kőrös röU/i/ébó'l. 

 54—62. old. 



A felvett terület a Fehér-Kőrös két partján terül el Brád, Kőrösbánya 

 és Alváca környékén. Legidősebb képződménye a melaphyr és tufája, mely 

 főleg Ribice, Váka és Zsunk vidékén van meg. Helyenként quarcpórphyr 

 töri át, melynek kitörési ideje a jurába, míg a melaphyré valósziníüeg a 

 triasba esik. E tufák fölött következik a szirtes mészkő, közelebbről meg 

 nem határozható spongia és korallmaradványokkal. A krétakor üledékei 

 a cehei Baltókától D-re húzódó egyik árokban vannak meg s a belőlük 

 kikerült Orbitolina lenticularis Blb. és stromatopora alapján k. -kréta a' só 

 részébe tartoznak. Idetartoznak a szirtes meszekre települő kárpáti ho- 

 mokkövek is, melyek fölött vörös szinű kavicsos agyag és conglomerátum 

 következik, a mit alsó-mediterránba lehet helyezni. Utóbbi képződmény te- 

 szi a fehérkőrösYölgyi barnaszéntelep fekvőjét, míg_ a fedőt az andezittufa 

 alkotja. Az tehát kétségtelen — mint a jelentés írja, — hogy a széntelep — 

 tekintetbe véve a hasonló településű ribicei kövületes rétegeket is (a honnan 

 már máig is több kövületet ismerünk, mint a mennyit a jelentés Hauer— Stache 

 nyomán felemlít) — felső mediterránkorszakú, de nem «kétségtelens legfeljebb 

 c-<ak valószínűleg tartozik a felső-mediterrán alsó emeletébe ! Azt meg egyál- 



18* 



