340 Dí KADIÓ OTTOKÁR 



A barlang előcsarnokában a nyílástól kezdve hátrafelé 12 m 

 hosszú és á m széles gödröt ásattam. E gödröt 6*5 m-re kutattam át a 

 nélkül, hogy itt is a barlang fenekét elértük volna. 



A gödörben felvett szelvény felülről lefelé először körülbelül 1 m 

 vastag, fekete agyagból álló alluviális réteget mutat. Ebben hason- 

 lóan, mint a többi barlangban, faszenet, hamut, cserépedényeket, tör- 

 delt háziállatok csontjait, több csiszolt csontszerszámot és egy emberi 

 állkapocs hátsó részét találtam. Az alluvium alatt a többi réteg lefelé 

 először szürke, azután vörös, majd barna agyagból és mészkötörmelék- 

 böl áll. E vastag agyagkomplexus végig (■r^us spelaeus csontokat tar- 

 talmaz, a mi a recens fauna teljes hiánya mellett bizonyltja, hogy ezek 

 a rétegek diluviális korúak. Érdekes, hogy az ösmedve csontjaiból csak 

 egy kis százalék egész, nevezetesen a végtagok disztális részei. A többi 

 mind tördelve van. A legtöbb csont hosszában törött, sőt némely töre- 

 déken zúzási jegyek is láthatók, a mi arra enged következtetni, hogy 

 ez emberi kéz műve. A csonttöredékek közül olyanok is vannak, a 

 melyeknek élei és hegyei elkoptak (i^. ábra) ; ez a kopás vagy természetes 

 úton. folyóvízben való hömpölygés, vagy emberi használat útján kelet- 

 kezhetett. Minthogy a felásott rétegekben mostanáig a folyóvíz nyomait, 

 nevezetesen kavicsot és homokot, nem találtam, valószínűnek látszik, 

 hogy a koptatás emberi kéztől ered. E koptatott csonttöredékek termé- 

 szete kétes. Míg egyes szakemberek ugyanis ezeket emberi szerszámok- 

 nak nyilvánítják, addig mások vízben hömpölygött csonltöredékeknek 

 tartják.* E problematikus csonttöredékek voltát csak újabb kutatások 

 deríthetik majd ki. Hogy az ember a diluvium idején tényleg ebben a 

 barlangban megfordult, az is bizonyítja, hogy a rétegekben égési nyomo- 

 kat, tehát faszenet, hamut és égetett csontot is találtam. 



A diluviális ember jelenlétét a Szeleta barlangban az előzőkben 

 foglaltak szerint a következő tények bizonyítják: 



1. a diluviális rétegekből számos ősmedve-csont került ki ; e cson- 

 tok legnagyobb része törött. A több csonton észlelt zúzási jegyek arra 

 engednek következtetni, hogy ezeket az ember tördelhette ; 



± a barlangnak egészen normálisan ülepedett diluviális korú réte- 

 geiben tűzhelyek nyomaira is akadtam. Az itt talált faszénmaradékok 

 határozottan bizonyítják, hogy az ember a diluvium idején tényleg a 

 Szeleta barlangban tanyázott. 



' A szóban forKÓ koptatott csonttöredékeket Wienben Hoernes Móric és 

 ÖZüMBATHY .íózsKF Uraknak beumtattam, a kik a koptatást a vízben való hömpöly- 

 géanek tulajdonitják. Ugyanezt a nézetet Gorjanovic-Kramberger is osztja. 



