372 DJ VADÁSZ M. ELEMÉR 



zatos ; általános jellege koralizátonyi. A korallophil alakoknak csaknem 

 minden típusát megtaláljuk benne. Lekoi^tatott foraminiferák közül kü- 

 lönösen gyakoriak az amphisteginák és heterosteginák ; zátonyképző 

 korallok : heliastraeák és porites nagy tömegekben ; erősen koptatott 

 bryozoumok mint a zátonj^orallok kísérői. Nagymennyiségű sekélyten- 

 geri és lítoralis kagyló ; ezek között többféle fúrókagyló : saxicava, 

 lithodomus, jouannetía, gastrochaena, corallíophaga, modíola, ezenkívül 

 több ostrea-faj, chama és különösen sok arca és pecten. A csigák közül 

 még legkevesebb van meghatározva, bár a faunának legnagyobb hánya- 

 dát ezek teszik. 



Jellemző, hogy ebben a faunában kizárólag az apró alakok ját- 

 szák a főszerepet, míg a f.-medíterránnak megszokott, nagy, vastaghéjjú 

 alakjai közül alig szerepel egy-kettő. Ez a 'sajátság a kelet-galíciai 

 mediterrán üledékeknek jellege s Uhlig ' lapos, egyenletes fenékkel 

 biró sekély tengerrel magyarázza, melyből a parti hullámverés hiány- 

 zott. Ez a magyarázat a ribícei előfordulásra is jól alkalmazható, a 

 mint ez alábbiakból kitűnik. 



Minthogy az egész faunát még nem ismerem, azért lelőhelyünket 

 nem hasonlíthatom össze a magyarországi többi előfordulással. Papp 

 Károly dr.- a ribícei rétegekről azt írja, hogy azok a lapugyival telje- 

 sen egyeznek és a f.-mediterránnak alsó vszinfjében tartoznak. A medi- 

 terránban kifejezett szintekről beszélni legalább ma még nem lehet, 

 inkább csak faciesekről. Ezekről is csak petrographai alapon, mivel fau- 

 náik annyira közelállanak, hogy éles különbséget tenni közöttük sok- 

 szor alig lehet. Nálunk ilyen irányú elkülönítő vizsgálatok még alig 

 történtek, ez az oka annak, hogy leggazdagabb mediterrán lelőhelyeink 

 (Lapugy, Kostéj) több facies faunáját foglalják magukban. Ezekkel a 

 faunákkal való párhuzamosítással és azonosítással tehát nem érünk célt. 



A ribícei rétegeket tehát a lapugyíak alapján alsóbb ((sziníbe)> 

 vagy mélyebb faeiesbe helyezni nem lehet. E mellett bizonyít az a 

 körülmény, hogy itt ha nem is korallzátonynyal, de zátonyképző alakok 

 építette korallpaddal van dolgunk. Nagyszabású korallzátonyok a medi- 

 terránban nálunk már nincsenek, ezek már délebbre húzódtak vissza. 

 A zátonyok keletkezési körülményei között fejlődött egyes kisebb korall- 

 padokat találunk azonban a f.-mediterrán lajtamész-faciesében. Ilyenek 

 vannak a stájerországi lajtamészkőben, a melyeket ott «korallos- facies >> 

 néven ismernek. A ribícei előfordulás ezekkel teljesen egyezik. Mint- 

 hogy pedig ezek csakis sekélytengerben keletkezhetnek, kétségtelen, hogy 



* Über die geol. Beschaffenheit eines Teiles d. o^t- und mittelgalizischen 

 Tiefebene. (Jahrb. d. geol. R. A. 34. Bd. 1884. p. ISO). 

 ■- Földtani Int. Évi Jelentése 1905-ről. p. 56. 



