TÁRSULATI ÜGYEK. 377 



nak 1903 óta volt reudes tagja s mint a m. kir. Földtani Intézethez beosztott 

 bányasegédmérnök az oszágos részletes földtani fölvételében résztvett. 



Garamvezegei Balogh Ferenc, róni. kath. kántortanító Tatán, f. é. okt. 14-én 

 hunyt el. Azzal, hogy Tata környékének geológiai felkutatását hathatósan előmozdí- 

 totta, a hazai földtannak kiváló szolgálatot tett, miért a Társulat 19(J4-ben levelező- 

 jévé tette meg. 



Kilián Frigyes volt egyetemi könyvárus f. é. október 6-án halt meg. A Tár- 

 sulattal sok éven keresztül állt összeköttetésben, mert — ha személyesen nem 

 is — de cége 1880 óta tagja a Társulatnak és könyvbizományosa is. 



Előadások. 



Dr. KocH Antal nAdács hevesvármegyei községben ití04-hen fúrt kútnak 

 geológiai szelvényen címen ismertette a Haraszti Tivadar földbirtokostól fúratott kutat, 

 mely 103"00 m mély. Itt 18 m alluviális, 66 m diluviális és 20 m felsöharmadkori 

 rétegen áthatolva, fehéressárga agyagmárgából álló fenékrétegig jutottak. Az 56 m 

 és 103 m mélyen levő rétegekből felszálló vizet kaptak, mely úgy mennyiségre 

 mint minőségre is kielégítő és 11 R° hőmérsékű. 



2. MÉHES Gyula: « Adatok Magyarország harmadidőszaki kagijlósrákjainak 

 ismeretéhez)) címen kifejti, hogy miután a jialeontologusnak egyéb nem áll rendel- 

 kezésére, mint a rák teknői, ezeket kell a Daday Jenő és más zoológusoktól használt 

 módszerrel vizsgálni. Az alakot, melyet eddig a paleontológusok olj^ nagy figye- 

 lemre méltattak, előadó vizsgálatainál figyelmen kívül hagyja, mint majdaem tel- 

 jesen hasznavehetetlen jelleget, mert ugyanis a kagylósrákoknál legtöbb esetben a 

 jobb kagyló a baltól, a fiatal példány az ivarérettől, sőt a himé a nőstényétől i& 

 különbözik. Ezért a főszempontot a kagyló finomabb szerkezetére fordítja, neveze- 

 tesen a kagylón felismerhető izombenyomatokra, a peremlemez szerkezetére, s a 

 esúcsszegélyekre ; azután a kagyló felületi díszítését is figyelembe veszi, — mint 

 olyan jellegeket, melyek az egyes családok, fajok, s nemek megkülönböztetésénél 

 figyelembe veendők. 



Összefoglalja a hazai kagylósrákokkal eddig foglalkozó műveket, kételyét 

 fejezi ki Héjjas iMRÉ-nek lS94ben felállított aKochiao genusának valódiságáról. 



Megemlíti, hogy a Lőrenthey iMRÉ-töl két évtizeden át gyűjtött, gazdag 

 magyarországi pliocen- anyagból eddig csak 4 lelethely faunáját dolgozta fel, úgymint : 

 Sopron vidékéről három helyről (Darufalva, Tómalom, Szőlők m. út) Peremartoni 

 erdőből (Veszprém vmegye), Szócsánból (Krassó-Szörény vmegye) és Budapest-Kőbá- 

 nyáról ; valamennyi a pliocen alsó pannóniai emeletéből való. Eddig 42 fajt talált, 

 melyek a következő négy család képviselői : Cgpridae, Bairdiidae, Cytheridae, Dar- 

 winulidae, ezek közül legtöbb képviselője van a Cypridae (20 faj) és Cytheridae 

 (16 faj) családoknak. E családok közül jelenleg a Bairdiidae családnak csak tengeri. 

 a Darwinulidae családnak csak édesvízi, a Cypridae és Cytheridae családoknak 

 jjedig édes- és tengeri, illetve elegyesvizi képviselői is vannak, s minthogy e 

 családok képviselői tiilnyouióan nagyobb számmal vannak, mint a másik két csa- 

 ládéi, a kagylósrákok alapján is megerősítettnek látja azt a tényt, hogy a magyar- 

 országi pliocen tenger már nagyon elegyes vizű volt. 



Dr. Lőrenthey Imre örömét fejezi ki a fölött, hogy előadó a külföldi palijeon- 

 tologiai irodalomban már részben használatos raódszert tökéletesbítve, kijelölte azt 

 a leghe]yesel)b irányt, melynek segélyével elérendő eredményektől várja az ostra- 

 codaknak fontos filogenetikai és sztratigrafiai jelentőségének kidomborítását. 



Schafarzik Ferenc az előadó figyelmét egy káposztásmegyeri igen gazdag, 

 ostracoda-lelőhelyre hívja föl. 



