^36 MÉHES GYULA 



Melanopsis impressa Kbauss., var., Bonellü E. Sism., Mel. Sttirii Fuchs., 

 P)'ososthenia Zitteli Lőr. stb. 



Budapest- Kó'bánydu az Eigel-féle sertéshizlalda kútjának fúrása 

 alkalmával alsó pannóniai kék agyagból felszínre került anyagot dr. Lö- 

 EENTHEY Imre gyűjtötte össze, 8 dolgozta föl.-^' E helyről is csekély 

 mennyiségű anyagot kaptam, a kagylók nem a legjobb megtartásúak, 

 de gondos preparálás mellett egész jól értékesíthetők. 



Végre az utolsó lelethely Szócsán (Krassó Szörény vm.), hol dr. Lő- 

 EENTHEY Imre ■>'">' gyűjtött; szerinte a lelőhely a szócsáni templomtól D.-re 

 lefutó patak medrében van, csillámmal telt kékes homokos agyagban 

 vannak a kövületek, melyek közül az ostracodák éppen nem mondhatók 

 sem gyakoriaknak, sem jó megtartásúaknak. 



E munkámban a családok, nemek és fajok megállapításában, ille- 

 tőleg meghatározásában, valamint a csoportosításban is G. W. Müller- 

 nek nagy munkája,"^'*-*' valamint Daday J. magyarországi kagylósrákok- 

 ról írt magánrajza, s nagyrabecsült szóbeli útmutatásai és tanácsai 

 irányítottak. 



Cypridse. 



A hím kagylója a nőstényétől, a bal a jobbtól különbözik, csak 

 igen ritka esetben egyező. Oldalról nézve általában véve magas, illetve 

 megnyúlt vese idomú, felülről nézve pedig csónak-, illetve tojásalakúak. 

 A kagylószegély rendesen keskeny övet formál, néha vékony kutikula 

 pereme van, szerkezet nélküli, vagy likacscsatornákkal; a peremlemez 

 széles övű, néha belső és külső övre tagolódik, likacscsatornás öve csak 

 igen ritka esetben van. A likacscsatornák egyszerűek, el nem ágazók. 

 Zárórendszere nagyon egyszerű, csak a hátoldali kagylószegély betűrödé- 

 sétől kiemelkedő sövényből, illetve barázdából áll. A héjak egj^máshoz 

 való erősítésére szolgáló külön fogak nincsenek. A hasoldali kagylószegély 

 rendesen öblözött, ritkán egyenes, vagy gj^engén ívelt. 



A kagyló falazata meglehetős kemény, néha nagyon vastag, szer- 

 kezetnélküli, vagy apró pontocskákkal, gödrökkel, néha szép hálózattal 

 díszített, sőt befüzödések és dudorok is vannak a felületen. 



* LÖRKNTHEY : Die paniionische Fauna von Budapest. — Palsentographica 

 XLVIII. p. 143 144. 



** IjŐrknthey : A- szarmata és pannon képződményeket áthidaló rétegeknek 

 egy classicus lelethelye Magyarországon. [Földt. Közi. XXXIII., Budapest, 1903., 

 p. (iO— 63.] 



*** G. W. Mi 1,1, ki;: (Jstrakuden von Neapol. 



